Справа № 354/2195/24
Провадження по справі № 2/354/101/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
представника позивача адвоката Романишина Д.М.
представника відповідача адвоката Рокетської С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про припинення іпотечного обтяження земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.10.2024 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі-АТ КБ «ПриватБанк») про припинення іпотечного обтяження нерухомого майна, виключивши записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про земельну ділянку, що розташована за адресою с. Яблуниця, уч. Погари, кадастровий номер 2611093001170050039, зареєстровану 10.10.2008 приватним нотаріусом Могилевич Л.В. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.10.2008 між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки в рахунок забезпечення основного кредитного зобов`язання за договором на суму 17000 доларів США. На підставі вказаного договору було накладено заборону на відчуження земельної ділянки у с. Яблуниця уч.Погари, кадастровий номер 2611093001170050039, площею 0,9536 га. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2010 у справі №2-97 за заявою АТ КБ «ПриватБанк» в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно позивача. 31.10.2023 постановою державного виконавця Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження закрито у зв`язку із повною сплатою позивачем боргу за кредитним договором та скасовано арешт, який накладався на майно боржника при відкритті виконавчого провадження. Проте при зверненні до нотаріуса позивач дізнався про те, що іпотечне обтяження згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В.від 09.10.2008 не припинено. На заяву про зняття обтяження з нерухомості та повернення правовстановлюючих документів відповідач рекомендував погасити заборгованість згідно договору. Відповідно до норм Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та припиняється у разі припинення основного зобов`язання належним виконанням, а тому записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою зобов`язання за кредитним договором є перешкодою у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Із урахуванням вищенаведеного, враховуючи те, що заходи досудового врегулювання не дали бажаного результату позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. 
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.10.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У письмових поясненнях, які надійшли до суду 10.12.2024 представник АТ КБ «ПриватБанк» вказала, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами. Так, відповідно до укладеного договору №14KE від 10.10.2008 ОСОБА_1 10.10.2008 отримав кредит у розмірі 17000,00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.10.2018. У порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України надало відповідачу право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором №14KE від 10.10.2008 ОСОБА_1 станом на 27.11.2024 року має заборгованість у розмірі 7750.83 Євро, з яких: 212,40 Євро загальний залишок заборгованостi за процентами та 7538,43 Євро нарахована пеня, що підтверджується долученим розрахунком заборгованості. Із матеріалів справи факт належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором не вбачається. Позивачем не доведено коли та які суми були внесені ним на погашення заборгованості, а також яким чином вони розподілялися. Оскільки, порядок сплати (дата внесення плати, розмір платежу), а також відповідальність за порушення зобов`язання за договором, передбачені умовами кредитного договору та не визнані недійсними і продовжують діяти, а тому повинні бути враховані при визначені боргу. Враховуючи вищенаведене, позивач не надав належних та достатніх доказів, на підставі яких можна зробити беззаперечний висновок про відсутність боргу за договором у повному обсязі. Із урахуванням наведеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити. 
Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №36 від 06.01.2026 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Єрмак Н.В. (дострокове закінчення відрядження) вказану цивільну справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.
Ухвалою суду від 09.01.2026 вказану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 09.03.2026 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. 
У судовому засіданні представник позивача адвокат Романишин Д.М. позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, з мотивів, наведених у позові, посилаючись на повне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що є підставою для припинення зобов`язань за іпотечним договором від 10.10.2008 року. Звернувшись до суду із позовом про дострокове стягнення боргу за кредитним договором №14KE від 10.10.2008 АТ КБ «Приватбанк» змінило строк дії договору та втратило право здійснювати подальше нарахування процентів за вказаним договором. Нарахування відповідачем процентів та пені поза межами строку дії вказаного договору є неправомірним. Оскільки долученими доказами підтверджується повне виконання позивачем своїх боргових зобов`язань за вказаним договором, то наявні всі підстави для припинення іпотечного обтяження належної позивачу земельної ділянки. 
Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що долученим розрахунком підтверджується той факт, що відповідач не погасив у повному обсязі борг за кредитним договором. Іпотекою забезпечується виконання всіх вимог за основним зобов`язанням, тобто зобов`язань щодо погашення тіла кредиту, відсотків, і штрафних санкцій. Зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази виконання зобов`язання у спосіб, передбачений законом, а тому оскільки не припинилось основне зобов`язання за кредитом, відповідно немає підстав для припинення іпотеки. 
Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 10.10.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №14КЕ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17000 Євро зі сплатою 169,50% річних, з кінцевим терміном повернення до 09.10.2013.
10.10.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.
Окрім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язань позивача за вказаним кредитним договором, сторони 10.10.2008 уклалаи договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., за реєстром №4040, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку земельну ділянку площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №399546099 від 16.10.2024, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.10.2008 за реєстраційним номером 8056988 зареєстровано обтяження нерухомого майна-земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039, на підставі договору іпотеки від 10.10.2008, за реєстровим №4040, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В. Власником зазначеної ділянки вказаний ОСОБА_1 .
Окрім цього, у Державному реєстрі іпотек 10.10.2008 приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В. за реєстраційним номером 8057066 зареєстровано відомості про іпотеку на підставі договору іпотеки від 10.10.2008, за реєстровим №4040, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., об`єктом обтяження є нерухоме майно: земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039. Іпотекодержатель ЗАТ КБ «ПриватБанк», боржник ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 17000,00 Євро, строку виконання-09.10.2018.
У зв`язку із порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.01.2011у справі №2-22/2011 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто в солідарному порядку на користь АТ КБ «ПриватБанк» 221358,82 грн заборгованості за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 та 1820,00 грн судових витрат. 
Як зазначено у вказаному рішенні зазначена заборгованість у розмірі 221358,82 грн еквівалентна 21856,34 Євро, з яких: 127475,72 грн заборгованість по кредиту, що еквівалентно 12586,59 Євро; 39758,39 грн- простроченої заборгованості по кредиту, що еквівалентно 3925,63 Євро, 44386,03 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що еквівалентно 4382,55 Євро; 9738,68 грн пеня, що еквівалентно 961,57 Євро. 
Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 16.02.2011 і на його виконання 09.03.2011 був виданий виконавчий лист №2-22/2011, який був пред`явлений до виконання.
Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області у відповідь на адвокатський запит представника позивача листом за вих.№59186 від 22.09.2025 повідомив, що згідно даних з АСВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», а саме: 
ВП №13587992, яке було відкрите 07.07.2009 згідно виконавчого напису від 23.06.2009 №1053 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської філії «ПриватБанк» 192362,97 грн боргу. 30.11.2010 державним виконавцем на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;
ВП №17413489, яке було відкрите 15.02.1010 згідно ухвали від 10.02.2010 №2-97 про накладення арешту на майно ОСОБА_1 19.02.2010 державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст.49 закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження;
ВП №20807274, яке було відкрите 13.08.2010 згідно виконавчого листа від 29.07.2010 №2-97 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 338,70 грн судових витрат. 02.09.2010 державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження;
ВП №50864399, яке було відкрите 15.04.2016 згідно виконавчого листа від 29.07.2010 №2-97 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21870,33 грн заборгованості за кредитним договором №251700-cred від 22.09.2008. 29.06.2016 державним виконавцем на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;
ВП №68300115, яке було відкрите згідно виконавчого листа від 09.03.2011 №2-22/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 221358,82 грн заборгованості за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 та 1820,00 грн судових витрат. 31.10.2023 державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Як вбачається із постанови заступника начальника відділу Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка В.В. про закінчення виконавчого провадження ВП №68300115 від 31.10.2023, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-22/2011, виданого Яремчанським міським судом 09.03.2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 221358,82 грн заборгованості за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 та 1820,00 грн судових витрат закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі сплатою боргу згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк». Одночасно припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 
Факт погашення позивачем вказаної заборгованості за судовим рішенням підтверджується долученою копією квитанції АТ КТ «ПриватБанк» про переказ готівки №0.0.3260243227.1 від 19.10.2023 у сумі 223179,00 грн, в якій зазначено призначення платежу: сплата за кредитним договором від 10.10.2008 згідно ВП №68300115, боржник ОСОБА_1 . 
Листом за вих. №20.1.0.0.0/7-240902/49487 від 04.09.2024АТ КБ «ПриватБанк» повідомило адвоката Говзана М.М. про відмову у задоволенні запиту щодо зняття обтяження з нерухомості та повернення правовстановлюючих документів та рекомендувало клієнту погасити заборгованість згідно договору DC2IFLIF0FHJ9 14KE від 10.10.2008. 
Із наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 вбачається, що станом на 23.10.2023 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складає: 212,40 Євро-прострочені проценти за користування кредитом та 7538,43 Євро нарахована пеня. Вказаним розрахунком підтверджується, що дана заборгованість нарахована кредитором вже після звернення до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.
Відповідно до ч.1,ч.2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.3 ст.1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною першою ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобов`язання вважаються припиненими.
Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою.
Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05.06.2003 року іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.
Частиною 1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно з ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. 
Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. 
За положеннями ч.1 ст. 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.
Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 25.06.2024 у справі №646/5878/20 зроблено висновок, що «за системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється».
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Саттею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку та зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Як встановлено судом і підтверджується дослідженими доказами, рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.01.2011 у справі №2-22/2011, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, з ОСОБА_1 стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», що сторонами не заперечується, заборгованість за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 у розмірі 221358,82 грн, що еквівалентно 21856,34 Євро, з яких: 127475,72 грн- заборгованість по кредиту, що еквівалентно 12586,59 Євро; 39758,39 грн- прострочена заборгованість по кредиту, що еквівалентно 3925,63 Євро, 44386,03 грн- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що еквівалентно 4382,55 Євро; 9738,68 грн-пеня, що еквівалентно 961,57 Євро. 
Таким чином, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, АТ КБ «Приватбанк» змінило в односторонньому порядку строк виконання зобов`язань за договором і, після вказаної дати зобов`язання позивача щодо повернення кредиту частинами та сплати обумовлених договором нарахувань припинилося.
Відповідно, після вказаної дати банк втратив право нараховувати відсотки, пеню та інші штрафні санкції передбачені умовами кредитного договору, а тому нарахування відповідачем у період з січня 2011 року до 23.10.2023 відсотків та пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008 є неправомірним. 
Доказів того, що зазначені відсотки нараховані у порядку ст.625 ЦК України суду не надано. 
Стягнута за рішенням суду від 25.01.2011 заборгованість за кредитним договором погашена ОСОБА_1 у повному обсязі державним виконавцем 31.10.2023 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №68300115 у зв`язку із фактичною сплатою боргу.
Отже, повне виконання позивачем рішення суду, яким з нього достроково стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором №14КЕ від 10.10.2008, свідчить про те, що зобов`язання між сторонами за вказаним договором припинені внаслідок виконання.
Відтак, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання, припиненою є іпотека за договором від 10.10.2008, зареєстрованим у реєстрі за №4040, оскільки забезпечені нею зобов`язання, зокрема, сплата тіла кредиту, відсотків та пені, виконані, що повністю узгоджується із вимогами ст.17 Закону України «Про іпотеку».
Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна на підставі договору іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації позивачем як власником права розпорядження належною йому земельною ділянкою. 
Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановивши факт припинення іпотеки за укладеним між сторонами у справі договором іпотеки від 10.10.2008 за реєстром №4040 внаслідок припинення основного зобов`язання повним виконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів про обтяження земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039, на підставі договору іпотеки від 10.10.2008, за реєстровим №4040, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В.
В силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про припинення іпотечного обтяження земельної ділянки–задовольнити.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження об`єкта земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039, реєстраційний номер обтяження: 8056988, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 10.10.2008 реєстратором: приватний нотаріус Могилевич Л.В., підстава обтяження:договір іпотеки від 10.10.2008, посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., за реєстром №4040. 
Виключити з Державного реєстру Іпотек запис про обтяження об`єкта земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,9536 га, що розташована за адресою: с. Яблуниця уч. Погари, Івано-Франківська область, кадастровий номер 2611093001170050039, реєстраційний номер обтяження: 8057066, тип обтяження:іпотека, зареєстровано: 10.10.2008 реєстратором: приватний нотаріус Могилевич Л.В., підстава обтяження:договір іпотеки від 10.10.2008, посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., за реєстром №4040. 
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. 
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: 78592, с. Яблуниця, Надвірнянський район Івано-Франківська область, РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, вул.Грушевського, 1-Д м. Київ, код ЄДРПОУ 14360570.
Повне судове рішення складено 01 травня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК