Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/860/26
Номер провадження2/173/1244/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
повне
03 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 06.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 8640208.
Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 14300,00 грн. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, проте в подальшому відповідач збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 16000,00 грн.
В свою чергу, ОСОБА_1 не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 41734,28 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15333,76 грн, заборгованості за процентами в розмірі 18400,52 грн, заборгованість за пенею і штрафами –8000,00грн.
03.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 03122025, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 8640208.
Позивач просить суд стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 15333,76 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 18400,52 гривень, що разом становить 33734,28 гривень, а також понесені судові витрати.
Провадження у справі відкрито 31.03.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності за наявними у справі матеріалами.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Відзив на позов відповідачем не поданий.
Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочно, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 8640208.
Відповідно до п. 1.2 Договору кредитодавець зобов`язався надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п. 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) становить 14300,00 грн.
Відповідно до п. 1.4 Договору строк кредиту становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів визначена кожні 30 днів. Детальні строки повернення кредиту та сплати процентів визначені графіком платежів, який є додатком до договору.
Пунктом 1.5 Договору визначено, що тип процентної ставки є фіксованим.
Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,00 % за день та застосовується протягом строку кредиту, визначеного п. 1.4 Договору.
Згідно з п. 1.5.2 Договору передбачено застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,60 % за день. Знижена процентна ставка застосовується за умови виконання споживачем вимог програми лояльності, а саме якщо споживач до 05.02.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
У разі виконання зазначених умов розмір процентів, які підлягають сплаті споживачем за стандартною процентною ставкою до визначеної договором дати, підлягає перерахунку за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 1.7 Договору денна процентна ставка визначена виходячи з умов застосування стандартної та зниженої процентної ставки.
Згідно з п. 1.8 Договору загальні витрати за кредитом визначені з урахуванням застосування стандартної процентної ставки, а також із врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки.
Відповідно до п. 3.1 Договору проценти за користування кредитом є платою за користування кредитними коштами. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році.
Відповідно до п. 3.2 Договору до періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту, при цьому розрахунок здійснюється за фактичний період користування кредитними коштами.
Згідно з п. 5.1 Договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюються відповідно до графіка платежів, крім випадків, передбачених договором.
Відповідно до п. 5.3 Договору у разі дострокового повернення кредиту проценти сплачуються за фактичний строк користування кредитом до моменту такого повернення.
Пунктом 5.6 Договору визначено порядок зарахування платежів у разі недостатності здійсненої оплати, відповідно до якого платежі здійснюються у черговості, передбаченій договором та законодавством України.
Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 14300,00 грн, шляхом зарахування 06.01.2025, що підтверджується квитанцією EasyPay, номер транзакції 1537808038.
Згідно виписки з особового рахунку за договором № 8640208 від 06.01.2025 станом на 15.02.2026 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 41734,28 грн, з яких: 15333,76 грн - заборгованість за сумою кредиту; 18400,52 грн - заборгованість за процентами; 8000,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями.
Також встановлено, що 03.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 03122025, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги до відповідача.
На підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором матеріали справи містять: договір факторингу 03122025 від 03.12.2025, реєстр боржників до договору до договору факторингу №03122025 від 03.12.2025, форма додаткової інформації до договору факторингу №03122025 від 03.12.2025, акт приймання-передачі до договору факторингу №03122025 від 03.12.2025, а також платіжну інструкцію №747 від 10.12.2025 про оплату за відступлення прав вимоги згідно з указаним договором факторингу.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та погодженні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний договір, підписаний електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, договір, укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належною письмовою формою правочину.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання процентів від суми позики, а згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором.
З наданих позивачем доказів убачається, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 14300 грн, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, отримані кошти та передбачені договором платежі у встановлений договором строк не повернула, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Водночас, судом встановлено, що кредитором розрахунок заборгованості здійснено із врахуванням збільшення суми основного боргу з 14300,00 грн до 16000,00 грн. Разом з тим, правових підстав для збільшення тіла кредиту на суму 1700 грн матеріали справи не містять.
Дійсно, згідно з випискою за договором на рахунок відповідача 01.02.2025 надійшли кошти у розмірі 1700 грн. Однак позивачем не надано жодних доказів щодо правової підстави перерахування зазначених коштів, зокрема додаткових угод до договору або інших документів, які б підтверджували зміну умов зобов`язання чи збільшення суми кредиту.
Враховуючи, що підтвердженим розміром кредиту є 14300,00 грн, розрахунок заборгованості має здійснюватися саме з цієї суми.
За умовами договору процентна ставка у пільговий період становить 0,60% на день, а з 06.02.2025 року - 1% на день. Платежі позичальника підлягають зарахуванню в першу чергу на погашення процентів, а залишок - у рахунок основного боргу.
Станом на 02.02.2025 року нараховані проценти становили 2402,40 грн. Із платежу 2614,80 грн зазначена сума була спрямована на погашення процентів, а 212,40 грн - на погашення тіла кредиту. Таким чином, залишок основного боргу становив 14087,60 грн.
Після здійснення платежу 01.03.2025 року у розмірі 4457,86 грн, з урахуванням погашення процентів у сумі 3493,73 грн, залишок коштів у розмірі 964,13 грн був спрямований на зменшення основного боргу. Отже, залишок тіла кредиту становить 13123,47 грн.
За період до 29.06.2025 року проценти, нараховані виходячи із фактичного залишку заборгованості, становлять 15748,16 грн.
Отже, без урахування штрафних санкцій та пені, обґрунтований розмір заборгованості становить: основний борг - 13 123,47 грн; проценти - 15 748,16 грн; усього - 28 871,63 грн.
Розрахунок кредитора, здійснений із врахуванням необґрунтовано збільшеного тіла кредиту, не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом, оскільки базується на сумі, яка не підтверджена матеріалами справи.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту кредитор має право вимагати повернення заборгованості та сплати належних процентів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав.
За змістом статей 1077, 1078 ЦК України право грошової вимоги може бути відступлене на підставі договору факторингу, внаслідок чого фактор набуває права вимоги до боржника в обсязі, визначеному договором.
Відповідно до частини першої статті 76 та частини першої статті 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість за кредитним договором у розмірі 28871,63 грн, з яких 13123,47 грн - заборгованість за основною сумою кредиту та 15748,16 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал», як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача.
При цьому, відповідач не скористалася своїми процесуальними правами, не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Юніт Капітал», не довела відсутність заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2278,62 грн (28871,63 х 100% / 33734,28 х 2662,40).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 8640208 від 06.01.2025 в розмірі 28871 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 63 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн 63 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складений 03.07.2026 року.

Суддя:          Є.В. Челюбєєв