Справа № 199/2770/26
(2/199/3850/26) 

РІШЕННЯ
іменем України

25.05.2026 
м. Дніпро

справа №199/2770/26
провадження № 2/199/3850/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Радабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Радабанк»
відповідач – ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтував тим, що між АТ «Акціонерний Банк «Радабанк» та ОСОБА_1 за Заявою на оформлення послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків, що передбачає використання електронного платіжного засобу, крім пакетів послуг зарплатних карток №24558823/PL2/16 від 07.12.2023 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлено ліміт овердрафту в сумі 100 000,00 грн. (договір №617323/ФКР511/16 від 13.12.2023.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів у формі овердрафту з лімітом погодженим сторонами, на платіжну картку міжнародних платіжних систем, на умовах, передбачених договором.
У порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 02.03.2026, має заборгованість в розмірі 115 707,57, яка складається з:
- простроченої заборгованості по ліміту овердрафту в розмірі 93 013,53 грн.;
- простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 22 694,04 грн.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №617323/ФКР511/16 від 13.12.2023 в розмірі 115 707,57 грн., а також судові витрати по справі.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі.
Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Крім того, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі було особисто отримано представником відповідача Куделя А.Д. у приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра 19.03.2026.
Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між АТ «Акціонерний Банк «Радабанк» та ОСОБА_1 за Заявою на оформлення послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків, що передбачає використання електронного платіжного засобу, крім пакетів послуг зарплатних карток №24558823/PL2/16 від 07.12.2023 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлено ліміт овердрафту в сумі 100 000,00 грн. (договір №617323/ФКР511/16 від 13.12.2023).
Випискою по особову рахунку відповідача підтверджується надання відповідачу кредиту у формі овердрафту та відображений облік простроченої заборгованості по ліміту овердрафту та процентам.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та наданої виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , вбачається, що станом 02.03.2026, утворилася заборгованість у сумі 115 707,57 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту в розмірі 93 013,53 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 22 694,04 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення.
Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком.
Відповідач позовні вимоги не спростувала, а також не надала до суду доказів відсутності заборгованості перед банком.
Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що належними доказами у справі обґрунтовується фактичне використання відповідачем кредитних коштів. З виписки по рахунку відповідача, вбачається, що відповідач використовувала кредитні кошти та має заборгованість за кредитом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, в сумі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Радабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Радабанк» заборгованість по ліміту овердрафту за договором №617323/ФКР511/16 від 13.12.2023, яка станом на 02.03.2026 складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту в розмірі 93 013,53 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 22 694,04 грн., а всього в розмірі 115 707 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот сім) грн. 57 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Радабанк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 25 травня 2026 року.

позивач Акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Радабанк», код ЄДРПОУ 21322127, місцезнаходження – вул. Володимира Мономаха, 5, м. Дніпро 49000.

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 . 

Суддя         О.Б.Подорець