Справа №705/759/26
2/705/1915/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі 
головуючого судді Піньковського Р.В., 
секретаря судового засідання Заповітряної Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
У С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, в обґрунтування зазначивши наступне. 
05.07.2023 вона, ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 , уклали між собою договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане нерухоме майно належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 .
05 липня 2023 року між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 був укладений цивільно-правовий правочин (домашня угода) з приводу купівлі житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Між собою вони домовилися про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, вона сплатила їй повну вартість нерухомого майна в сумі 5000 доларів США. На підтвердження правочину ОСОБА_2 видала їй розписку та взяла на себе зобов`язання нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу до 05.07.2025. Нотаріально договір купівлі-продажу між ними не складався і угода ніде не реєструвалася.
10.12.2025, вона звернулася до відповідача з вимогою повідомити її про причину невиконання нею умов договору купівлі-продажу у визначений час. Також у вказаній вимозі вона запропонувала відповідачу виконати взяті нею на себе зобов`язання та домовитися із нотаріусом про реєстрацію цього договору, про що повідомити її, а також попередила, що у разі невиконання вимоги вона вимушена буде звернутися до суду з відповідним позовом. 
Станом на день подачі позову до суду, письмової відповіді від ОСОБА_2 на вищевказану вимогу не надійшло, зустрічей з нею вона уникає. 
Такі дії відповідача порушують її права, у зв`язку з чим вона не має можливості переоформити право власності на житловий будинок на своє ім`я. 
Як з її сторони, так і зі сторони відповідача, між ними було домовлено щодо усіх істотних умов договору, вони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та в повному обсязі виконані умови договору купівлі-продажу. 
Просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 05.07.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконаним та дійсним.
Визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у її відсутність, на адресу суду не надходило. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що згідно довідки, виданої Томашівським старостинським округом Паланської сільської ради с. Томашівка Уманського району Черкаської області 01.12.2025 за вих. № 103/23-06, будинок згідно погосподарської книги належить громадянці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава надання такої інформації: погосподарська книга № 10 за 2021-2025 роки, номер об`єкту погосподарського обліку 0313-1, стор. 40. 
Згідно технічного паспорту на житловий будинок з надвірним спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , будинковолодіння складається із житлового будинку «А», ґанку з навісом «а1», прибудови «а», криниці «№1». Вказані житлові та господарські будівлі завершені будівництвом та здані в експлуатацію, що також підтверджується технічною інвентаризацією з Єдиної державної системи у сфері будівництва. 
У відповідності до розписки від 05.07.2023, виконаної від руки та підписаної ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , про те, що остання отримала грошові кошти від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як повний розрахунок за належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США. У цій же розписці ОСОБА_2 зобов`язалася переоформити право власності на вищевказаний житловий будинок, на ім`я ОСОБА_1 . Жодних претензій щодо розрахунку не має і в подальшому мати не буде. 
Згідно вимоги про переоформлення права власності на житловий будинок від 10.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 та просила виконати її умови договору купівлі продажу в частині його нотаріального посвідчення та попередила, що у разі ігнорування вказаної вимоги вона вимушена буде звернутися до суду. Така вимога була направлена відповідачу рекомендованим повідомленням, що підтверджується квитанцією (фіскальним чеком) від 10.12.2025 та описом вкладення до листа, сформованим «Укрпошта».
Правовідносини між сторонами справи виникли з приводу визнання дійсним договору купівлі-продажу з підстав, передбачених частиною другою статті 220 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
В частині першій статті 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частиною першою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар),яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
За частиною першою статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції України та Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Як було встановлено в ході розгляду справи, відповідач є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядилася зазначеним майном, уклавши з позивачем договір купівлі-продажу та отримавши кошти від позивача. Разом з тим, від посвідчення договору купівлі-продажу укладеного між нею ОСОБА_2 та позивачем по справі ОСОБА_1 , уникає, оскільки відповідач не відреагувала на лист-вимогу позивача про зобов`язання звернутися до нотаріуса та посвідчити належним чином, укладений між сторонами по справі договір купівлі-продажу житлового будинку. Також, як встановлено, сторони при укладенні договору купівлі-продажу оговорили та узгодили усі умови договору, в тому числі і істотні. 
У відповідності до вимог чинного законодавства, як було зазначено судом, істотними умовами договору купівлі продажу житлового будинку є: 1) предмет договору (місце розташування будинку, його інвентаризаційні відомості); 2) умова щодо одночасного переходу права власності (права користування) на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, від відчужувача до набувача такого об`єкта, із вказівкою про її кадастровий номер; 3) ціна продажу.
Верховний Суд у своїй постанові від 04 березня 2019 року у справі № 665/2266/16-ц вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Обов`язковими умовами для визнання такого договору дійсним є: встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину; втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Також у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 528/726/18 вказано, що під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.
Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також, що майно було правомірно придбано позивачем, проте на даний час у неї відсутня можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна оскільки відповідач ухиляється від такого посвідчення договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 2663,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 10 від 06.02.2026 про сплату 1331,50 грн. та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 11 від 06.02.2026 про сплату 1331,50 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 215, 220, 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд – 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Визнати дійсним укладений 05.07.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 2663,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський