Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/652/26 
Провадження № 3/499/251/26 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 травня 2026 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
До Іванівського районного суду Одеської області від ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протоколи про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №655726 від 03.05.2026 року; серії ЕПР1 №655738 від 03.05.2026 року), які постановою судді від 28.05.2026 року об`єднані в одне провадження.
Так, ОСОБА_1 02.05.2026 року о 23:30 год. за адресою: с. Богунове Березівського району Одеської області керував транспортним засобом – мопедом «Ямаха» без реєстраційного номеру з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода) та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
До того ж, ОСОБА_1 02.05.2026 року о 23:30 год. за адресою: с. Богунове Березівського району Одеської області керував транспортним засобом – мопедом «Ямаха» без реєстраційного номеру, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності батьків вину визнав.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суддя доходить до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вказаною статтею передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: 
– протоколами про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №655726 від 03.05.2026 року; серії ЕПР1 №655738 від 03.05.2026 року, в яких зафіксовано суть адміністративних правопорушень, описано установлені обставини. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою із заповненням необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП;
– відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського, на якому зафіксовано обставини вчинених адміністративних правопорушень, підтверджені суть правопорушення та описані установлені обставини у протоколах про адміністративне правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 мопедом «Ямаха» без реєстраційного номеру, не маючи права керування таким транспортним засобом, підтвердження ним вживання алкогольних напоїв та подальшу відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
– письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.05.2026 року;
За приписами 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Пункт 2.5 ПДР України встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Таким чином, суддя приходить до висновку про доведення вини ОСОБА_1 у порушенні вимог 2.1.а, 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить з такого.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, з урахуванням вимог статті 33 КУпАП, яка передбачає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Також суддя враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати до ного адміністративне стягнення:
– у межах санкції ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
– у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
За приписами ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Оскільки в даній справі особа, що притягується до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 126, 130 КУпАП, то в такому разі останній підлягає притягненню до відповідальності на загальних підставах, а тому до нього повинен бути застосований штраф разом з позбавленням права керування транспортними засобами.
Суд не вбачає підстав для застосування заходів впливу до неповнолітнього, передбачених ст. 24-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору доби, не маючи права керування таким транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наражаючи у такий спосіб на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, що є неприпустимим. Відтак, останній має нести відповідальність на загальних підставах, що попередить вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення правил дорожнього руху.
Що ж стосується призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд дійшов цього висновку, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
ОСОБА_1 є особою, що не отримав посвідчення водія.
Разом з тим, суддя, аналізуючи практику ВС в кримінальних провадженнях, як, наприклад, постанова ОП КС ВС у справі № 702/301/20, зауважує на тому, що висновки ВС в цій справі стосуються позбавлення права займатись певною діяльністю, як одного з виду покарань, передбачених КК України і його призначення/непризначення судом як додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Так, у згаданій постанові вказується, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Відтак, підлягає застосуванню додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Таким чином, відповідно до вимог ст..4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з правопорушника в дохід держави підлягає 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді:
– штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП;
– штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст. 130 КУпАП – у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Реквізити для сплати штрафу: по КБК 21081300 - "Адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі); № рахунку: UA848999980313080149000015001; Отримувач: ГУК в Од.обл./ Одеська обл./ 21081300; ЄДРПОУ: 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО: 899998.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./смт Іванівка/22030101. ЄДРПОУ: 37607526. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП.). Рахунок отримувача: UA808999980313101206000015674. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. МФО: 899998.
За приписами ч.4 ст. 308 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

  Суддя:	Ігор ПОГОРЄЛОВ