справа № 619/1191/26
провадження № 2/619/1078/26

РІШЕННЯ
іменем України
08 червня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021 у загальному розмірі 34519,14 гривень, витрати за сплату судового збору у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 гривень. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.07.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 28-109-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами), який є договором приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 
За умовами цього договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 16 000 гривень на споживчі цілі зі строком повернення до 29.07.2023 року включно. Згідно з умовами договору, процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 10,00% річних на суму заборгованості (фіксована). Крім того, пунктом 2.8 індивідуальної частини договору передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,80% від суми кредиту.
Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору, закінчення строку Договору не звільняє Позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Кредитного договору.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії на картковий рахунок клієнта (у гривні), і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеної кредитним договором.
Позивач вказує, що АТ «МЕГАБАНК» повністю виконало свої зобов`язання, видавши Відповідачу грошові кошти в сумі 16 000,00 грн. через касу банку. Натомість Відповідач належним чином покладені на неї договором та законом зобов`язання не виконувала, платежі для погашення кредиту та відсотків вносила нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася значна прострочена заборгованість.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги на підставі чого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких є право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021.
27.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача, що вказані у відповідних реєстрах, зокрема до боржника за кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021.
Позивач вказує, що усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», а в подальшому - ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги - 03.09.2024 року.
У свою чергу, ані ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», ані ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Станом на 03.09.2024 року, згідно з наданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» довідкою-розрахунком, загальна заборгованість за договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021, становить 34 519,14 гривень, яка складається з: 
- 10 946,79 гривень - заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 
- 12 628,35 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 
- 10 944 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.
Позивач просить суд стягнути з Відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, Відповідач не виконав зобов`язання, щодо виконання умов договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше.
Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідач повідомлена про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, що направлявся рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця реєстрації відповідача, відзиву на позов, будь яких письмових заперечень або клопотань щодо розгляду справи не надавала (а.с. 46-47).
У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена судом про розгляд вказаної справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Матеріали справи свідчать, що 30.07.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 28-109-864-2-21-Г. 
Умовами договору сторони погодили наступні умови: відповідачці було надано кредит у розмірі 16000 гривень, строком з 30.07.2021 до 29.07.2023 включно, процентна ставка: l0,00% на рік, що нараховується на суму заборгованості; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 122,60%; Загальна вартість кредиту - 32 346,66гривень; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця - 3,80%; Розмір щомісячного платежу, грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця - 1347,86 гривень; Процентна ставка за користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. Договору - 90% річних. Для обліку Кредиту відповідачу відкрито позичковий рахунок.
Додатком до кредитного договору є таблиця Обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за цим договором у якій наданий орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту із зазначенням сум для сплати на кожен період кредитування, а також Графік платежів строком з 30.07.2021 по 29.07.2023.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 634 ЦК України, вказаний правочин є договором приєднання, оскільки його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах і могли бути прийняті іншою стороною не інакше як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.
Підписанням індивідуальної частини договору Відповідач підтвердила ознайомлення та згоду з Паспортом споживчого кредиту та Договором комплексного банківського обслуговування.
Відповідно до виписки з особового рахунку Позичальника, сформованої у програмному комплексі АТ «МЕГАБАНК», первісний кредитор виконав свої зобов`язання у повному обсязі: 30.07.2021 року відповідачу було видано позичкові кошти згідно з договором через касу банку в розмірі 16 000 гривень (трансакція TR.3086648.60685.46). 
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з наданої довідки-розрахунку та детальної виписки за рахунком Боржника, Позичальник спочатку здійснювала часткові платежі на виконання умов договору (зокрема, зафіксовано погашення заборгованості у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року та січні й лютому 2022 року). Проте надалі Відповідач припинила належне виконання зобов`язань, у зв`язку з чим починаючи з серпня 2022 року кошти в рахунок погашення тіла кредиту банк почав переносити на рахунки простроченої заборгованості.
Станом на 03.09.2024 року розмір невиплаченого залишку за тілом кредиту (оновним боргом) становить 10 946,79 гривень, а розмір нарахованих і несплачених відсотків за користування грошовими коштами відповідно до погодженої ставки 10,00% річних становить 12 628,35 гривень.
Вказані розрахунки перевірені судом, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються первинною бухгалтерською документацією банку (випискою) і належними доказами не спростовані.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до Витягу з додатку №1 до договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму заборгованості у розмірі 34 519,14 гривень, яка складається з: 10 946,79 гривень - заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 12 628,35 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 10 944 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.
ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024 року.
У п. 1 вказано, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осібпідприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. 
Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Пункт 2 Договору № GL1N426240 визначає, що Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних) і т.д.
Згідно платіжної інструкції №66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» перерахувало на рахунок АТ «МЕГАБАНК» грошові кошти, як оплату фінансування згідно Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. У призначенні платежу вказано, що оплата здійснена за лот GL1N426240 відповідно до протоколу GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року.
Пунктом 14 Договору № GL1N426240 визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.
Таким чином ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача - боржника за Кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021.
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам у порядку, встановленому чинним законодавством України.
27.12.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, ввдповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021 у загальному розмірі 34 519,14 гривень, яка складається з: 10 946,79 гривень - заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 12 628,35 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 10 944 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, про що свідчить Витяг з додатку №1 до Договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024.
Тобто, з моменту отримання прав вимог від первісного кредитора до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, від 14.03.2024 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування», відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.
Згідно платіжних інструкцій №1074 від 27.12.2024, №1091 від 31.01.2025, №1822 від 22.09.2025, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» грошові кошти, як оплату фінансування згідно договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами.
Отже, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги (цесії/факторингу). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
На підставі укладених договорів факторингів ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло статусу належного Позивача та правомірно звернулося до суду із даним позовом.
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021, у загальному розмірі 34 519,14 гривень, яка складається з: 10 946,79 гривень - заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 12 628,35 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 10 944 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.
Розглядаючи позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 10 944,00 гривень., суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Пунктом 2.8 індивідуальної частини Кредитного договору встановлено розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,80% від суми кредиту, що сплачується щомісячно. 
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та економічні засади споживчого кредитування в Україні.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), у договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які оплачуються споживачем. 
Проте, за змістом цієї норми, такі послуги мають бути самостійними послугами, які надаються споживачу та несуть для нього окрему корисну цінність, відмінну від самого факту надання кредиту.
Згідно з усталеною та послідовною правовою позицією Великої Палати Верховної Суду (зокрема, висловленою у постановах від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 та від 23 листопада 2022 року у справі № 175/4374/18), встановлення банком у договорі про споживчий кредит щомісячної комісії за обслуговування кредиту чи за розрахунково-касове обслуговування є незаконним, якщо такі дії не є окремою послугою в розумінні закону.
Суд зазначає, що обслуговування кредитної заборгованості є безпосереднім обов`язком банку та частиною його операційної діяльності в межах виконання кредитного договору. Такі дії банку, як ведення позичкового рахунку, облік платежів та моніторинг заборгованості, здійснюються в інтересах самого кредитора з метою забезпечення контролю за поверненням коштів. Вони не є окремою фінансовою чи додатковою супутньою послугою, що надається безпосередньо клієнту (Позичальнику).
Оскільки за обслуговування кредиту відповідач уже сплачує плату у вигляді процентів за користування кредитними коштами (10,00% річних), покладення на споживача обов`язку додатково сплачувати щомісячну фіксовану комісію (3,80% від початкової суми кредиту щомісячно) за діяльність, яку банк веде на власну користь, створює подвійну оплату за одне й те саме благо (користування грошима) та порушує принцип справедливості й балансу інтересів сторін.
Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кредит плату за сервісне обслуговування, пов`язане з наданням та управлінням кредитом, якщо таке обслуговування здійснюється виключно в інтересах кредитодавця.
Зважаючи на те, що пункт договору про встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості суперечить імперативним вимогам законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, нарахування банком суми 10 944,00 гривень є безпідставним та неправомірним. Спадкоємець прав вимоги (новий кредитор) не може набути більше прав, ніж мав первісний кредитор, тому вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» у частині стягнення комісії задоволенню не підлягають.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» підлягають частковому задоволенню. 
З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) у розмірі 10 946,79 гривень та заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 12 628,35 гривень, що у загальному розмірі склдає 23 575,14 гривень. 
У задоволенні решти позовних вимог (стягнення комісії) слід відмовити.
Щодо стягнення судового збору.
За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням чого, з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1818,31 гривень, пропорційно до розміру задоволених вимог.
Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем у якості доказів на підтвердження підстав для стягнення 11 200 гривень за надання правничої допомоги надано: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 року з додатками; реєстр боржників; акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги; ордер представника Позивача; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.
Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Проте суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18, від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Також суд зауважує, що надані адвокатом послуги є для нього типовими в силу укладеного із позивачем договору про надання правової допомоги, який свідчать про надання адвокатським об`єднанням аналогічної правової допомоги за іншими кредитними договорами, а відтак зазначене не потребує витрат значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.
Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 1, 76, 77, 78, 81, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: 40932411), заборгованості за кредитним договором №№28-109-864-2-21-Г від 30.07.2021, у загальному розмірі 23575,14 гривень, а саме: 10946,79 гривень - заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 12628,35 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками.
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: 40932411, витрати за сплату судового збору у розмірі 1818,31 гривень пропорційно до розміру задоволених вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: 40932411, витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: 40932411, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, електронна адреса court_fc_evrocredit@ukr.net (має зареєстрований кабінет у підсистемі ЄСІТС - Електронний Суд);
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя  В. С. Овсянніков