Справа № 127/12377/26 
Провадження № 3/127/2602/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"14" травня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 08.04.2026 о 20 год. 47 хв., в м. Вінниці, вул. Соборна, 75, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. При цьому на протязі року, а саме постановою ЕНА №5701236 від 12.09.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. 
У судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки, суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав. 
Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що  ОСОБА_1  був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Вінницьким міським судом Вінницької області, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність  ОСОБА_1 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП є доведеною та підтверджена протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №635579 від 08.04.2026; довідкою «Адмінпрактика»; постановою ЕНА №25701236 від 12.09.2025; рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Наталії Герасименко від 08.04.2026. 
Так, відповідно до вимог п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З протоколу про адміністративну правопорушення серії ЕПР1 №635579 від 08.04.2026, вбачається, що ОСОБА_1 , 08.04.2026 о 20 год. 47 хв., в м. Вінниці, вул. Соборна, 75, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. При цьому на протязі року, а саме постановою ЕНА №5701236 від 12.09.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. 
Згідно постанови серії ЕНА №5701236 від 12.09.2025, вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн., що також підтверджується довідкою обліку адміністративних правопорушень.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується наведеними вище матеріалами справи.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинено повторно протягом року після накладеного адміністративного стягнення, передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, суд приходить до переконання, що  ОСОБА_1 належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., без призначення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на визначений строк. Оскільки,  ОСОБА_1  (згідно матеріалів справи №127/12377/26) не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. 
Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати до винної особи, яка взагалі такого права не мала.
Крім того, суд не може накласти додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки матеріали справи не містять відомостей кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб. Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постановою Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Згідно ст. 40-1 КУпАП з  ОСОБА_1  підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: