16.04.2026 Справа № 756/4168/26
№ 756/4168/26
№ 3/756//1628/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

16 квітня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

01.03.2026 близько 13 год. 50 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai HD65», номерний знак (далі - н.з.) НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Володимира Івасюка, 16В, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda CX-5», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603619 від 01 березня 2026 року, 01 березня 2026 року близько 13 год. 50 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mazda CX-5», н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по проспекту Володимира Івасюка, 16В, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai HD65», номерний знак (далі - н.з.) НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

ОСОБА_2 у судове засідання з`явилася, та вказала, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, зокрема вказана, що рухалася у своїй смузі, маневрів не здійснювала, а пошкодження транспортних засобів свідчать про боковий контакт під час паралельного руху, що вказує на недотримання безпечного інтервалу іншим учасником дорожнього руху.
Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) ОСОБА_2 вважає порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, оскільки останній заїхав на її смугу руху.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що рухався по своїй смузі руху, не змінював напрямок руху та вважав свої дії правомірними, а дорожньо-транспортна пригода, на його думку, сталася з вини іншого учасника дорожнього руху.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків, а саме: про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення; про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. 

Вказані висновки суду обумовлені наступним.
Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:
- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 603619;
- схемою місця ДТП від 01.03.2026, на якій зафіксована дорожня розмітка, проїзна частина та саме місце зіткнення автомобілів, відображено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП. Схема місця ДТП підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , будь-яких зауважень від останніх щодо її складення - не встановлено;
- письмовими поясненнями учасників події.

Суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання водієм ОСОБА_1 безпечного бокового інтервалу під час руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 .
Такі висновки суду підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана обома учасниками без зауважень, письмовими поясненнями сторін, а також характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів, що свідчить про порушення правил безпечного інтервалу саме водієм ОСОБА_1 .
Доводи ОСОБА_1 про те, що він рухався у своїй смузі руху та не порушував Правила дорожнього руху, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів та не підтверджені жодними об`єктивними даними.
Зокрема, зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаної обома учасниками без зауважень, вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів розташоване в межах смуги руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , що свідчить про виїзд транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за межі своєї смуги руху.
Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2 . Її пояснення про рух у своїй смузі без здійснення маневрів узгоджуються з наявними матеріалами справи та не спростовані іншими доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, оскільки саме його дії перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України та стягнути з останньої судовий збір на підставі приписів ст. 40-1 КпАП України.

Одночасно, на підставі положень п. 1 ст. 247 КпАП України, суд приймає рішення про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 , судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню з останньої не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 124, 247, 283-286 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на користь держави.
Закрити провадження у справі стосовно  ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці. 

Суддя          В.В. Дев`ятко