Справа № 450/5874/25  Провадження № 2/450/808/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 18.12.2023-100001792 від 18.12.2023 року у розмірі 23246,00 грн.,-
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача):
18.12.2023 року між ТОВ "Споживчий центр " та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 18.12.2023-100001792 від 18.12.2023 року, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн. строком на 140 днів зі сплатою1,0 % за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 1500,0грн.
Кредит надається в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконував належним, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 23246,01 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 12500,00грн грн. - заборгованість за процентами; 761,01 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Представник ОСОБА_1 – Кожушко Л.В. подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на свій картковий рахунок. Однак відразу ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів в сумі 100,00 грн. на адресу ТОВ «Споживчий центр», про що вказує позивач у своїй позовній заяві, як визнання боргу отримувачем кредиту. Договором передбачено, що перша сплата за користування кредитом здійснюється 31.12.2023, а отже повернення 18.12.2023 100,00 грн. на користь ТОВ «Споживчий центр» необхідно розцінювати як повернення основної суми кредиту в день отримання кредиту. Також ОСОБА_1 було сплачено 2153,99 грн. 01.01.2024 року як черговий платіж за отриманим кредитом, однак Позивачем не враховано сплати чергового платежу при розрахунку заборгованості, в яку включено й сплату відсотків у сумі 1400 грн. за користування кредитом.
З врахуванням сплати ОСОБА_1 18.12.2023 року - 100,00 грн в погашення кредиту та 01.01.2024 року - 2153,99 грн. як чергового платежу за отриманим кредитом, заборгованість по кредиту становить 9 900,00 грн., заборгованість по комісії за видачу кредиту – 746,01 грн., та заборгованість за відсотками – 8 499,80 грн. (розрахунок заборгованості по відсотках здійснено на суму кредиту 9 900 грн.), всього разом 19 145,81 грн.
Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 12 499,99 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у розмірі 9 900,00 грн., суперечить принципам розумності та добросовісності та умовам укладеного договору, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Просила позовні вимоги задоволити частково, а саме у розмірі 19 145,81грн. та в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Представником позивача подано відповідь на відзив в якому вказав, що загальні витрати за споживчим є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. Як було зазначено у позовній заяві, Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: на суму 100 грн. від 18.12.2023 року, на суму 2153.99 грн. від 01.01.2024 року. Під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Просив позовні вимоги задоволити.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст. 279ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
18.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_2 укладено договір № 18.12.2023-100001792 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма).
18.12.2023 року ОСОБА_2 прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 18.12.2023-100001792 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через інформаційно - телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора Е512, (направленого Позичальнику на номер телефону вказаного Позичальником в Заявці) електронного СМС-повідомлення.
Згідно договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором.
Згідно договору кредит надається строком на 140 днів з 18.12.2023 року до 05.05.2024 року, і сплатою фіксованою процентної ставки 1. 00% за кожен день користування кредитними коштами, комісії за видачу кредиту у розмірі 1500,00 грн.
Повернення кредиту здійснюється згідно погодженого графіку платежів, який наведений узаявці.
Згідно п.4.1 Кредит надається шляхом безготівкового переказу коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці.
Відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» на виконання умов договору № 18.12.2023-100001792, позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 10000,00 грн., ID платежу 2405227271.
Відповідно дост.3 Закону України"Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 12 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3ст.11Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до вищенаведеного, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19.
Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про свідомий вибір щодо укладення договору.
Згідно п.7.4.4 Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами договору та Правилами, повністю розуміє всі умови, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору.
У відповідності до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання згідно встановленого договором графіку платежів, однак свої зобов`язання не виконав належним чином.
Згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 18.12.2023-100001792 заборгованість ОСОБА_1 становить 23246,00 грн., яка складається із: з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 12500,00грн грн. - заборгованість за процентами; 761,01 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Відповідно до змісту ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
За ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статті527,530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини 1статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Позивачем доведено, що між кредитною установою та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, у якому було узгоджено істотні умови договору однак, відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк.
За ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Стосовно розміру заборгованості суд зауважує наступне. 
Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості, за період з 18.12.2023 по 05.05.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 23246,01 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 12500,00грн грн. - заборгованість за процентами; 761,01 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту.
За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно п.4 паспорту споживчого кредиу передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 1500,00 грн. Оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк вчиняє на власну користь, а саме стягується за послуги пов`язані з наданням кредиту, при цьому не вказаний перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог в цій частині.
Позивачем у позовній заяві підтверджено, що відповідачем було внесено оплату на погашення забогованості на суму 100 грн. платіж від 18.12.2023 року, на суму 2153.99 грн. платіж від 01.01.2024 року.
За таких обставин судом встановлені підстави для проведення розрахунку заборгованості за відсотками за договором № 18.12.2023-100001792 за період з 18.12.2023 по 05.05.2024 наступним чином:
Погашення відповідачем на суму суму 100 грн. від 18.12.2023 року, віднесено на погашення нарахованих відсотків у розмірі 100,00грн.
Погашення відповідачем 01.01.2024 року суму 2153,99 грн. віднесено на погашення нарахованих відсотків у розмірі 1400,00грн. та на погашення тіла кредиту у розмірі 753,99грн. (заборгованість по тілу кредиту склала 9246,01грн.).
Відсотки за період 02.01.2024 по 05.05.2024 у розмірі 11 372,59грн. 
Враховуючи наведене вище, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача слід стягути заборгованість за кредитним договором № 18.12.2023-10000 у розмірі 20618,60грн., з яких: 9246,00грн. – заборгованість за тілом кредиту; 11372,59грн. – заборгованість за відсотками.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2148,70 грн.
Керуючись ст. ст.2,10,12,141, 247,258,259, 263-265,274-279 ЦПК України,
у х в а л и в:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 18.12.2023-100001792 від 18.12.2023 року у розмірі 20618,60 грн. (двадцять тисяч шістсот вісімнадцять гривень 60 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2148,70 грн..
В іншій частині позовних вимог, - вімовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, 01032, м. Київ, Саксаганського, 133А.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено 08.05.2026 року.

Суддя	Н.  Б.  Добош