Справа № 727/5345/26
Провадження № 3/727/940/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Чернівці
Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 

УСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу від 07.04.2026 серія ЕПР1 № 634746 вбачається, що ОСОБА_1 07.04.2026 о 22:05:00 в м. Чернівцях по вулиці Університетській 28 керував транспортним засобом Джип д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння – дуже розширенні зіниці, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій, в установленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення останнього на місці зупинки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисником – адвокатом Венерським О.С. – подано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В клопотанні захисник вказує, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Аналіз наявних у матеріалах справи доказів дає достатні підстави вважати, що працівниками поліції було істотно порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, вважає захисник, наявні розбіжності у часових показниках між відеореєстраторами працівників поліції, що ставить під сумнів безперервність фіксації обставин справи.
Також захисник зазначає, що працівниками поліції не було зафіксовано жодних об`єктивних ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 . При цьому, адвокат зазначає, що ОСОБА_1 добросовісно виконував усі законні вимоги працівників поліції, неодноразово чітко та послідовно пояснював, що не вживав жодних заборонених речовин, а його зовнішній вигляд та фізичний стан (зокрема втомленість) обумовлені виключно об`єктивними життєвими обставинами - необхідністю догляду за новонародженою дитиною, яка нещодавно перенесла оперативне втручання. Крім того, зазначає адвокат, на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перебував у стані хвороби, що підтверджується відповідними довідками. 
З урахуванням наведеного адвокат вважає, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.
Згідно із статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Так, згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у такій формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єкт даного адміністративного проступку – спеціальний, зокрема, водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами – частини 1-4 цієї статті.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Разом з тим, як вбачається з приписів Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 № 1026, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно (п. 3.5 Розділу III Інструкції). Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Зазначене кореспондує із позицією наведеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.
З вище наведеного слідує, що відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку виявлення адміністративного правопорушення, контакту з особою і до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо цієї особи.
Однак, як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, запис не є безперервним. Крім того, між записами з відеореєстратора службового транспортного засобу та нагрудних камер працівників поліції наявні розбіжності у часових показниках, зокрема, на відеореєстраторі зафіксований час - 21:05, на нагрудній камері час починається з 22:08. 
Така невідповідність та відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом з тим, як вбачається із відео з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 , не проводився огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і проведення такого огляду останньому не пропонувалося провести на місці зупинки. Працівники поліції відразу запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення огляду. 
Крім наведеного, суд також звертає увагу на те, що порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
Також суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, такий акт відсутній в матеріалах справи, що дає підстави суду сумніватись у тому, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані сп`яніння.
Наведене вище виключає факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись статтями 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців. 

Суддя Дубець О.С.