УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/8148/25 Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І. 
Номер провадження №33/4805/764/26
Категорія ч.1 ст.41 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С. розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 26 лютого 2026 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП
встановила:
Вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з постановою судді  ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Виробниче підприємство Полісся», 18.12.2025 року о 13 годині 30 хвилин, під час проведення позапланового заходу контролю (перевірки), при дослідженні кадрових документів встановлено, що ОСОБА_2 не було ознайомлено з місцем роботи (інформацією про роботодавця, у тому числі його місцезнаходження), трудової функцією яку зобов`язаний виконувати працівник (посада та перелік посадових обов`язків), датою початку виконання роботи, визначеним робочим місцем, правами та обов`язками, умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку або умовами встановленого режиму роботи, тривалістю робочого часу і відпочинку, встановлені факти свідчать про порушення роботодавцем п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.29 КЗпП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, неправильне застосування норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував норму ст.10 КУпАП щодо умисного вчинення правопорушення і незаконно наклав на неї адміністративне стягнення саме за правопорушення, яке вона не вчиняла, оскільки не була на той час директором (виконавчим органом, посадовою особою). Посилається на неврахування судом першої інстанції поданих заперечень з додатками.
Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та її захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилась, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.
За таких обставин суд апеляційної інстанції розглядає справу без їх участі, оскільки їх явка не є обов`язковою.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 52 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Частина 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.
Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 29 КЗпП України пов`язане з дослідженням кадрових документів, а саме що ОСОБА_2 не було ознайомлено з місцем роботи (інформацією про роботодавця, у тому числі його місцезнаходження), трудовою функцією, яку зобов`язаний виконувати працівник (посада та перелік посадових обов`язків), датою початку виконання роботи, визначеним робочим місцем, правами та обов`язками, умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку або умовами встановленого режиму роботи, тривалістю робочого часу і відпочинку.
Разом з тим, згідно з наказом про призначення № 73-к ОСОБА_1 набула повноважень керівника лише з 30 жовтня 2023 року (а.с.32).
Наказ №53-к від 21 серпня 2023 про прийняття на роботу ОСОБА_2 підписаний не ОСОБА_1 , а директором ОСОБА_3 (а.с.30). 
Згідно наказу №51-к від 05.08.2022 ОСОБА_3 призначений на посаду директора (а.с.31).
Відповідно до ст. 29 КЗпП України, обов`язок поінформувати працівника за трудовим договором виникає до початку роботи. Оскільки на момент виникнення цього обов`язку ОСОБА_1 не була посадовою особою підприємства та не мала відповідних повноважень, вона не є суб`єктом даного правопорушення. Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП має персоналізований характер і не може переходити до нового керівника за дії (бездіяльність) попередника.
Порушення вимог ст. 29 КЗпП при прийнятті на роботу є разовим (миттєвим) правопорушенням, а не триваючим, яке вважається закінченим у момент допуску працівника до роботи 21.08.2023.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, враховуючи наведене, є необґрунтованим і не узгоджується з указаними вище вимогами КУпАП.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, є недоведеною.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. 
Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суддя 
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 лютого 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП скасувати 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя           Т.С.Рябенька