Справа № 932/5280/22
Провадження № 2/201/1452/2026

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

09.06.2026 року           м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі 
головуючого судді    Давидовської Т.В., 
за участю:
секретаря судового засідання  Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 932/5280/22
за позовною заявою Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради (далі – Позивач, КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР, Теплопостачальна організація)
до ОСОБА_1 (далі – Відповідач, ОСОБА_1 , Споживач)
про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1.Представник КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого Позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 253 149,48 грн. (двісті п?ятдесят три тисячі сто сорок дев?ять гривень 48 коп.)., з яких: основний: 205 650,35 грн (двісті п?ять тисяч шістсот п?ятдесят гривень 35 коп); 3% річних: 2 603,90 грн (дві тисячі шістсот три гривні 90 коп); інфляційні збитки: 16 734,22 грн (шістнадцять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 22 коп); пеня: 28 161,01 грн (двадцять вісім тисяч сто шістдесят одна гривня 01 коп), а також, суму сплаченого судового збору.
Як на підставу своїх вимог представник Позивача посилався на ті обставини, що 20.09.2018 року між КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР та Відповідачем було укладено Договір № 081505 про постачання теплової енергії (далі - Договір). Зазначений Договір набув чинності з моменту підписання та діяв до 01.10.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (п. 11.1 Договору). Також відповідно до п 11.5, Договір вважається пролонгованим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Так, оскільки жодних заяв про припинення Договору не надходило, Договір продовжує свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами. На виконання умов Договору, Позивач взяв на себе зобов`язання виробляти та постачати теплову енергію до належного Споживачеві приміщення № 23 за адресою АДРЕСА_1 , а Відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 04.04.2019 року, у зв`язку із придбанням ОСОБА_1 іще одного нежитлового приміщення, між Сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою долучено приміщення № IV, 1, 1, площею 218,70 м2, що розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито ще один особовий рахунок № НОМЕР_2 . Стягнення заборгованості зі сплати послуг теплопостачання саме цього приміщення є предметом даного спору. Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач зобов`язався письмово сповіщати КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів, користувачів приміщення та теплових мереж споживача (Субспоживачів), а також про зміну всіх показників, які впливають на кількість тепло споживання та суми нарахування не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій. Відсутність таких сповіщень є підставою вважати зазначені обставини такими, що не змінились. Згідно з п 5.1. та 5.2. Договору, облік споживання теплової енергії Споживачем здійснюється на підставі комерційних приладів обліку, а в разі їх відсутності - розрахунковим способом. У відповідності до п. 5.9 Договору, при відсутності приладу обліку, кількість теплової енергії, що відпущена Споживачеві, визначається Тепловою організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно додатку № 1 до Договору. Позивач Повідомляє, що нарахування за отриману теплову енергію у заявлений період здійснені розрахунковим способом відповідно до п. 5.9 Договору у період з березня 2019 року по лютий 2020 року. У подальшому нарахування здійснені відповідно до показань приладу обліку, встановленому за адресою надання послуг (довідки про показання приладу обліку додаються). У відповідності до п. 4.2.4. Договору Споживач зобов?язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього Договору. Відповідно до п. 7.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) прийому-передачі теплової енергії. Отриманий акт прийому-передачі (далі - Акт), Споживач або його представник підписує та повертає протягом десяти днів з дати отримання. Датою отримання при направленні рекомендованим листом вважається дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа по місту - 3 дні. У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного акту або обґрунтованих заперечень в його підписанні, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків а зазначений в ньому розрахунковий період. А відповідно до п. 3.2.3 Договору, Споживач зобов`язався щомісячно повертати Теплопостачальній організації підписаний акт прийому-передачі за відповідний розрахунковий період, а в разі незгоді із відомостями, викладеними в ньому - мотивоване заперечення (з контр розрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю Теплопостачальної організації) в письмовому вигляді протягом 7 (семи) календарних днів з моменту одержання Акту прийому-передачі теплової енергії. Враховуючи викладене, зазначає, що акти та рахунки на оплату щомісячно направлялись Позивачем як нарочно, так і засобами поштового зв`язку. А також вони були повторно направлені разом із актом звірки взаємних розрахунків та досудовою вимогою засобами поштового зв`язку 05.07.2021 року. Він дати поштового відправлення обліковується строк повернення підписаних Споживачем Актів чи мотивованої відмови в їх підписанні, а також строк оплати пред`явлених рахунків. Пунктом 7.4 Договору передбачено, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється Споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку. Позивачем наведено дати отримання рахунків, граничні дати для проведення остаточного розрахунку, а також дати початку порушення зобов`язання. Звертає увагу на те, що строк виконання помісячних зобов`язань, що випливають на підставі спірного Договору, є таким, що настав, а Відповідач є належним чином обізнаний про існування в нього заборгованості за послуги з теплопостачання перед КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР, проте продовжує по сьогоднішній день ігнорувати свої обов`язки із оплати спожитої ним послуги, чим порушує права підприємства на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. У зв`язку із зазначеним Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за постачання теплоенергії, 3% річних, інфляційні збитки та пеню.
2.Представником КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР до суду подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог у якому зазначено, що підприємством, у зв`язку із виявленням зниження температури у приміщенні Відповідача у грудні 2020 року та лютому 2021 року, 27.12.2023 було здійснено корегування відповідних нарахувань на загальну суму 1 079,01 грн, з яких: за грудень 2020 року знято 229,12 грн та 221,23 грн; за лютий 2021 року знято 429,56 грн та 199,10 грн. З огляду на викладене, підприємством здійснено перерахунок суми позову. Враховуючи наведене просить суд зі ОСОБА_1 на користь КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 251 806,11 грн (двісті п`ятдесят одну тисячу вісімсот шість гривень 11 коп.)., з яких: основний: 204 571,34 грн (двісті чотири тисячі п`ятсот сімдесят одна гривня 34 коп); 3% річних: 2 569,23 грн (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 23 коп); інфляційні збитки: 16 777,39 грн (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень 39 коп); пеня: 27 888,15 грн (двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 15 коп).
3.У відзиві представник Відповідача зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин та дату звернення Позивача до суду діяла Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 року, яка застосовується з 24.02.2022 року, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року було скасовано заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, окрім територій, де ведуться бойові дії згідно з переліком Мінреінтеграції. Таким чином, до періоду пені, інфляційних втрат та 3% річних з за період з березня 2019 року по березень 2022 року включно, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206. Отже стягненню з Відповідача не підлягають нараховані Позивачем 3% річних: 2 603,90 грн, інфляційні збитки: 16 734,22 грн, пеня: 28 161,01 грн та в цій частині просить суд відмовити в задоволенні позову. Окремо звертає увагу суду на строк позовної давності. Зазначає, що плата та відповідно і заборгованість нараховувалась Позивачем Відповідачу щомісяця, то в даному випадку перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, доказів, які б свідчили про вчинення Відповідачем дій про визнання ним свого боргу, стороною Позивача не надано. Таким чином, стягненню з Відповідачів підлягає заборгованість в межах позовної давності, а тому звернувшись до суду 13.09.2022 року, Позивач пропустив позовну давність до певних платежів, а саме за період з березня 2019 року по 12.09.2022 року. Окрім того, акцентує на тому, що довгий час за адресою АДРЕСА_2 відсутнє теплопостачання, що підтверджується зверненням жильців дому. У зв`язку із зазначеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
4.Представником Позивача до суду подано додаткові пояснення у яких останній звертає увагу на те, що дія Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 не розповсюджується на Відповідача, оскільки, Відповідач не має статусу «населення» у відносинах із Позивачем, а такий статус мають виключно особи, опалювальні приміщення яких є житловими. Звертає окрему увагу суду на те, що відповідно до Договору та його додатків, Відповідач використовує опалювальне приміщення для цілей, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням - як кафе. Також тарифи, які застосовані при розрахунках із Відповідачем відносяться до категорії «інші споживачі (крім населення)». До категорії споживачів «населення» відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Всі інші споживачі, які не підпадають під вище зазначені категорії, відносяться до категорії споживачів "інші".». Отже, враховуюче зазначене, з Відповідачем укладено договір постачання, за яким він отримує теплову енергію як товарну продукцію для цілей, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням та не являється споживачем поставленої теплової енергії, як житлово-комунальної послуги. Крім того, зазначає, що станом на дату вчинення процесуальної дії з розгляду і вирішення цієї справи жодних законодавчо встановлених обмежень для нарахування пені та пред`явлення позовних вимог про її стягнення не встановлено. Тому, вважаємо, пред`явлення позовних вимог у стягненні пені обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо строків позовної давності вказує, що Позивач не погоджується із позицією Відповідача про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення Відповідачем дій про визнання ним свого боргу, оскільки стороною Позивача такі докази надано і це є Виписка про рух коштів між КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР та ОСОБА_1 . Так, відповідно до вказаної Виписки, Відповідачем тричі внесено платежі з призначенням «за 01.2020», тоді як лише один з них відповідає нарахованій сумі за вказаний розрахунковий період. Таким чином, вважає внесення платежів у розмірі більшому, ніж пред`явлений рахунок, так само як і вказівка на раніше оплачений розрахунковий період у призначенні платежу, є дією, що свідчить про визнання свого боргу. Окремо зазначає, що платежі із некоректним призначенням підлягають віднесенню на погашення боргу відповідно до календарної черговості його виникнення.

II. Процесуальні дії у справі
5.Ухвалою судді Овчиннікової О.С. Шевченківського районного суду міста Дніпра від 15.09.2022 року відкрито провадження по справі.
6.У зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями цивільна справа передана судді Куцеволу В.В.
7.Ухвалою судді Куцевола В.В. Шевченківського районного суду міста Дніпра від 23.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.
8.Ухвалою судді Куцевола В.В. Шевченківського районного суду міста Дніпра від 15.10.2025 року цивільна справа КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії передати за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра.
9. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2025 року вказана цивільна справа передана для розгляду судді Давидовській Т.В.
10.Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра Давидовської Т.В. від 24.11.2025 року прийняти до провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче засідання.
11.17.12.2025 року судове засідання не відбулось, справа знята з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання, що зафіксовано у відповідній довідці.
12.14.01.2026 року та 30.01.2026 року підготовче засідання відкладалось.
13.18.02.2026 року справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
14.У підготовчому засіданні 12.03.2026 року судом прийнято заяву представника КП ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР про зменшення розміру позовних вимог та оголошено перерву для дання сторонам часу на обговорення можливості укладення мирової угоди.
15.Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра Давидовської Т.В. від 27.03.2026 року підготовче засідання відкладене.
16.Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра Давидовської Т.В. від 20.04.2026 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті.
17.19.05.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

III. Заяви, клопотання
18.Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника Позивача, просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог.
19.Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився. Від представника Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
20.З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
21.За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 року № 361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
IV. Установлені судом фактичні обставини
22.20.09.2018 року між КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР та Відповідачем було укладено Договір № 081505 про постачання теплової енергії. Зазначений Договір набув чинності з моменту підписання та діяв до 01.10.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (п. 11.1 Договору). 
23.Відповідно до п 11.5 Договору, він вважається пролонгованим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. 
24.На виконання умов Договору, Позивач взяв на себе зобов`язання виробляти та постачати теплову енергію до належного Споживачеві приміщення № 23 за адресою АДРЕСА_1 , а Відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
25.Тарифи, згідно яких формувались рахунки Відповідача впродовж опалювальних сезонів 2019-2022 років, затверджені постановами НКРЕКП № 1733 від 10.12.2018 року, № 1082 від 24.12.2019 року, № 632 від 07.03.2020 року, Рішеннями Виконкому Дніпровської міської ради № 1103 від 19.10.2021 року та № 1137 від 29.10.2021 року. 
26.04.04.2019 року, у зв`язку із придбанням ОСОБА_1 іще одного нежитлового приміщення, між Сторонами укладено Додаткову угоду до Договору № 081505 від 20.09.2018 року, якою долучено приміщення № IV, 1, 1, площею 218,70 м2, що розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито ще один особовий рахунок № НОМЕР_2 . 
27.Відповідно до Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 161113913) та Договору купівлі-продажу від 26.03.2019 року вказане нежитлове приміщення на праві власності належить Відповідачу. 
28.Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач зобов`язався письмово сповіщати КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів, користувачів приміщення та теплових мереж споживача (Субспоживачів), а також про зміну всіх показників, які впливають на кількість тепло споживання та суми нарахування не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій. 
29.Згідно з п 5.1 та 5.2 Договору, облік споживання теплової енергії Споживачем здійснюється на підставі комерційних приладів обліку, а в разі їх відсутності - розрахунковим способом. 
30.Відповідно до п. 5.9 Договору, при відсутності приладу обліку, кількість теплової енергії, що відпущена Споживачеві, визначається Тепловою організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно додатку № 1 до Договору. 
31.Позивач зазначав, що нарахування за отриману теплову енергію у заявлений період здійснені розрахунковим способом відповідно до п. 5.9 Договору у період з березня 2019 року по лютий 2020 року. У подальшому нарахування здійснені відповідно до показань приладу обліку, встановленому за адресою надання послуг (довідки про показання приладу обліку додаються). 
32.Згідно з п. 3.2.2. Договору Споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. 
33.Відповідно до п. 7.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) прийому-передачі теплової енергії по формі Додатку 4. Отриманий акт прийому-передачі Споживач або його представник повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі 10 днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним – дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом вважається дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні; по області – 5 днів; по Україні – 7 днів). При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що Споживач повідомлений про направлені документи.
34. У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. 
35.Відповідно до п. 3.2.3 Договору, Споживач зобов`язався щомісячно повертати Теплопостачальній організації підписаний акт прийому-передачі за відповідний розрахунковий період, а в разі незгоді із відомостями, викладеними в ньому - мотивоване заперечення (з контр розрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю Теплопостачальної організації) в письмовому вигляді протягом 7 (семи) календарних днів з моменту одержання Акту прийому-передачі теплової енергії. 
36.Акти та рахунки на оплату щомісячно направлялись Позивачем як нарочно, так і засобами поштового зв`язку. А також вони були повторно направлені разом із актом звірки взаємних розрахунків та досудовою вимогою засобами поштового зв`язку 05.07.2021 року. Він дати поштового відправлення обліковується строк повернення підписаних Споживачем Актів чи мотивованої відмови в їх підписанні, а також строк оплати пред`явлених рахунків. 
37.Пунктом 7.4 Договору передбачено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється Споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку Теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів. 
38.Позивачем наведено дати отримання рахунків, граничні дати для проведення остаточного розрахунку, а також дати початку порушення зобов`язання:
-За березень 2019 року - отримано рахунок 22.05.2019, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 27.05.2019, датою початку порушення зобов?язання є 28.05.2019;
-За квітень 2019 року - отримано рахунок 22.05.2019, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 27.05.2019, датою початку порушення зобов?язання є 28.05.2019;
-За листопад 2019 року - отримано рахунок 09.12.2019, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 14.12.2019, датою початку порушення зобов`язання є 15.12.2019;
-За грудень 2019 року - отримано рахунок 22.01.2020, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 27.01.2020, датою початку порушення зобов?язання є 28.01.2020;
-За січень 2019 року - отримано рахунок 10.02.2020, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 15.02.2020, датою початку порушення зобов?язання є 16.02.2020;
-За лютий 2020 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За березень 2020 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За квітень 2020 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За листопад 2020 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За грудень 2020 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021; 
-За січень 2021 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За лютий 2021 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021; 
-За березень 2021 року - отримано рахунок 08.07.2021, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 13.07.2021, датою початку порушення зобов?язання є 14.07.2021;
-За жовтень 2021 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022;
-За листопад 2021 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022;
-За грудень 2021 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022; 
-За січень 2022 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022;
-За лютий 2022 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022;
-За березень 2022 року - отримано рахунок 30.04.2022, граничною датою для проведення остаточного розрахунку є 05.05.2022, датою початку порушення зобов?язання є 06.05.2022.
39.З виписки про рух коштів між КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР та фізичною особою ОСОБА_1 вбачається, що Відповідачем 04.02.2020 року внесено платіж у розмірі 4 679,56 грн з призначенням «оплата послуг зг. Рах. № 091475 від 31.12.2019 р…», а також, тричі внесено платежі з призначенням «оплата послуг за 01.2020 р. зг. Рах. № 091475 від 31.01.2020 р…»: 11.03.2020 року  на суму 3 505,04 грн; 01.04.2020 року на суму 2 527,16 грн; 30.04.2020 року на суму 1 519,06 грн.
40.Пунктом 8.4.3 Договору врегульовано, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію, нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
41.Відповідно до розрахунку суми позову заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором про постачання теплової енергії складає 205 650,35 грн.
42.Згідно з наданими розрахунками заборгованість за: 3% річних - 2 603,90 грн; інфляційними збитками: 16 734,22 грн; пенею: 28 161,01 грн.
43.З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та розгорнутого розрахунку суми позову основна заборгованість ОСОБА_1 - 204 571,34 грн; 3% річних - 2 569,23 грн; інфляційні збитки: 16 777,39 грн; пеня: 27 888,15 грн.

V. Оцінка суду
44.Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
45.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
46.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
47.Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
48.Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
49.Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
50.Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
51.Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії регулюються законодавством України, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про теплопостачання».
52.Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
53.Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
54.Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
55.Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
56.Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а Відповідачем не спростовано того, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно з якими Позивач надавав відповідні послуги з теплопостачання, а Відповідач був зобов`язаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.
57.Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
58.Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
59.Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
60.Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
61.Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
62.Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
63.Згідно зі ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
64.Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
65.Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
66.Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
67.З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку Відповідача оплачувати спожиту теплову енергію, суд дійшов до висновку, що Відповідач не виконав свого обов`язку з оплати спожитої теплової енергії у розмірі 204 571,34 грн за період з березня 2019 року по березень 2022 року. Цей факт відповідачем по суті не заперечувався. 
68.У відзиві представник Відповідача звертає увагу на те, що на момент виникнення спірних правовідносин та дату звернення Позивача до суду діяла Постанов Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 року, яка застосовується з 24.02.2022 року, в умовах воєнного стану, відповідно до якої, до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. 
69.На думку представника Відповідача, за період з березня 2019 року по березень 2022 року включно, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206. Отже стягненню з Відповідача не підлягають нараховані Позивачем 3% річних: 2 603,90 грн, інфляційні збитки: 16 734,22 грн, пеня: 28 161,01 грн.
70.У своїх поясненнях представник Позивача зазначив, що дія Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 року не розповсюджується на Відповідача, оскільки, Відповідач не має статусу «населення» у відносинах із Позивачем, а такий статус мають виключно особи, опалювальні приміщення яких є житловими.
71.У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався і триває на даний час.
72.Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного станув Україні» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
73.Відповідно до п. 2 вказаної Постанови вона набирає чинності з дня опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
74.Установлено, що Відповідач є власником приміщення № IV, 1, 1, площею 218,70 м2, що розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
75.Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 17.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ, інших споживачів.
76.У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для населення здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для інших споживачів.
77.Як зазначає Позивач - оскільки Відповідач споживав теплову енергію належного йому на праві власності нежитлового приміщення, то Позивачем при розрахунках вартості наданих відповідачу послуг застосовувалися тарифи, передбачені для групи інші споживачі, а не населення.
78.Окрім того, відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №п0013866-І2 від 31.12.2012 року, оплата житлово-комунальних послуг за тарифами для населення здійснюється громадянами, які використовують житло виключно для проживання, а не у інший спосіб.
79.Враховуючи, що приміщення № IV, 1, 1, площею 218,70 м2, що розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є нежитловим, відповідно не може використовуватись Відповідачем для проживання, він не може бути віднесений до категорії споживачів населення.
80.Також, згідно із роз`ясненням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №п0013866-12 від 31.12.2012 року, оплату житлово-комунальних (комунальних) послуг за тарифами для інших споживачів таких послуг здійснюють усі інші особи, які не є громадянами, що використовують житло для проживання, не є релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім тих, що здійснюють виробничо-комерційну діяльність ) та не є бюджетними установами.
81.Доказів, які б підтверджували, що нежитлове приміщення відноситься до об`єктів житлового фонду та використовуються Відповідачем для проживання, суду не надано.
82.Отже, оскільки у цій справі місцем надання послуг з постачання теплової енергії є нежитлове приміщення, яке не може використовуються для проживання, Відповідач відноситься до категорії споживачів «інші споживачі».
83.Відтак, положення абзацу 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року не можуть бути застосовані у даній цивільній справі, оскільки відповідач відносяться до категорії споживачів інші споживачі, а не населення.
84.У відзиві представник Відповідача просив суд про застосувати строки позовної давності до позовних вимог. Зазначив, що звернувшись до суду 13.09.2022 року, Позивач пропустив позовну давність до певних платежів, а саме за період з березня 2019 року по 12.09.2022 року.
85.Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
86.Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
87.За правилами ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
88.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
89.Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
90.Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.
91.Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.
92.І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.
93.Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
94.Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
95.Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
96.Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19 » № 540-ІХ від 30.03.2020 року Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
97.Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020 року, № 500 від 17.06.2020 року, № 641 від 22.07.2020 року, № 760 від 26.08.2020 року, № 956 від 13.10.2020 року, № 1236 від 09.12.2020 року, № 104 від 17.02.2021 року, № 405 від 21.04.2021 року, № 611 від 16.06.2021 року, № 855 від 11.08.2021 року, № 981 від 22.09.2021 року, № 1336 від 15.12.2021 року, № 229 від 23.02.2022 року, № 630 від 27.05.2022 року, № 928 від 19.08.2022 року, № 1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року.
98.У постанові від 22.09.2022 року по справі №920/724/21 Верховний Суд зазначив про автоматичне продовження строків позовної давності пов`язане саме зі встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону. Підсумовуючи вищезазначене, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30.06.2023 року.
99.Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення Позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 
100.24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу. 
101.В подальшому, Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX, пункт 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був виключений. Цей Закон набрав законної сили через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, а саме 04.09.2025 року. Після 04.09.2025 року строк позовної давності знову рахується. 
102.Разом з тим, суд враховує положення ст. 264 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
103.Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється.
104.Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
105.Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року (справа №437/2726/13-ц), Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року (справа № 712/8916/17).
106.З виписки про рух коштів між КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР та Фізичною особою ОСОБА_1 вбачається, що Відповідачем 04.02.2020 року внесено платіж у розмірі 4 679,56 грн з призначенням «оплата послуг зг. Рах. № 091475 від 31.12.2019 р…», а також, тричі внесено платежі з призначенням «оплата послуг за 01.2020 р. зг. Рах. № 091475 від 31.01.2020 р…»: 11.03.2020 року на суму 3 505,04 грн; 01.04.2020 року на суму 2 527,16 грн; 30.04.2020 року на суму 1 519,06 грн.
107.Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених Позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану.
108.Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 01.12.2021 року по справі № 373/651/20.
109.Суд установив, що Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 року, який набрав чинності 04.04.2025 року, поновлено перебіг строків позовної давності, зупинений на час дії карантину та воєнного стану. Період зупинення не включається до загального строку та підлягає врахуванню при визначенні моменту спливу позовної давності, при цьому не припиняючи свого існування.
110.З матеріалів справи встановлено, що Відповідач здійснював часткові оплати, які відповідно до ст. 264 ЦК України переривають перебіг позовної давності та зумовлюють її обчислення заново. 
111.Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява була прийнята Бабушкінським районним судом м Дніпропетровська 13.09.2022 року. 
112.Підсумовуючи вищезазначене, перебіг строку позовної давності станом на дату подачі позовної заяви, тобто станом на 13.09.2022 року не настав, тому позовна давність (три роки) за вимогами про стягнення із Відповідача заборгованості, не спливла і підстав для ї застосування строків позовної давності немає.
113.Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
114.Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
115.При цьому, як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
116.Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
117.Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
118.Ураховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а відтак з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за теплопостачання в розмірі 251 806,11 грн, з яких: основний: 204 571,34 грн; 3% річних: 2 569,23 грн; інфляційні збитки: 16 777,39 грн; пеня: 27 888,15 грн.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
119.Судові витрати підлягають покладенню на сторін пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ст. 141 ЦПК.
З огляду на викладене, керуючись статтями 5, 10, 13, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК, суд
ухвалив:
1.Позовні вимоги Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії задовольнити повністю.
2.Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 32688148) суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 251 806,11 грн, з яких: основний: 204 571,34 грн; 3% річних: 2 569,23 грн; інфляційні збитки: 16 777,39 грн; пеня: 27 888,15 грн.
3.Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 32688148) суму сплаченого судового збору у розмірі 3 797,24 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя         Т.В. Давидовська