ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"15" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5299/24	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н, код ЄДРПОУ 03528552) в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, 33, код ЄДРПОУ 25932851)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Яблонька» (68001, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 23861087)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про зобов?язання вчинити певні дії, -

за участю учасників справи: 
прокурор Капустін М.В.
від інших учасників справи: не з`явились 

Суть спору: Виконувач обов?язків керівника Чорноморської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , з наступними позовними вимогами:
- припинити володіння правом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на будівлю бару зі складськими приміщеннями та будівлю магазину площею 463,2 кв.м, внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. 21.12.2016 за номером запису про речове право 18226513 з закриттям розділу на об`єкт нерухомого майна 1128617951108;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м;
- розірвати договір оренди землі №104 від 02.11.2016, укладений між Чорноморською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», право оренди за яким зареєстровано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 18370692 від 23.12.2016;
- припинити право оренди шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, запис про інше речове право № 18370692 від 23.12.2016;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» повернути Чорноморській міській раді Одеського району Одеської області земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, розташовану за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А.
Обґрунтовуючи позовну заяву прокурор стверджує, що за результатами вивчення питання наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних правовідносин встановлений факт порушення вимог чинного земельного законодавства ТОВ фірма «Яблонька» шляхом самовільної реконструкції, перебудови, збільшення площі об`єкта нерухомості, яка належить даному товариству, та подальшого його незаконного оформлення, на земельній ділянці комунальної форми власності всупереч умовам договору оренди.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/5299/24 (суддя Сулімовська М.Б.) закрито провадження у справі в частині вимог про припинення володіння правом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на будівлю бару зі складськими приміщеннями та будівлю магазину площею 463,2 кв.м, внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М. 21.12.2016 за номером запису про речове право 18226513 з закриттям розділу на об`єкт нерухомого майна 1128617951108 та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м.
Таким чином, подальший розгляд справи здійснювався з урахуванням вимог про розірвання договору оренди землі, припинення права оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні позову було відмовлено; скасовано заходи забезпечення позову, введені ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.12.2024 у справі №916/5299/24.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі №916/5299/24 апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/5299/24 задоволено частково;
- рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/5299/24 скасовано частково; викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/5299/24 в наступній редакції:
« 1) Позовні вимоги Виконувача обов?язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» про розірвання договору оренди землі №104 від 02.11.2016 року, укладеного між Чорноморською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», право оренди за яким зареєстровано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №18370692 від 23.12.2016; припинення права оренди шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, запис про інше речове право №18370692 від 23.12.2016; зобов?язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» (код ЄДРПОУ: 23861087, вулиця Паркова, будинок 4-А, місто Чорноморськ, Одеський район, Одеська область, Україна, 68001) повернути Чорноморській міській раді Одеського району Одеської області (код ЄДРПОУ 25932851, м. Чорноморськ, проспект Миру, 33, 68000) земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, розташовану за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А - задовольнити частково.
2) Розірвати договір оренди землі №104 від 02.11.2016 року, укладений між Чорноморською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №18370692 від 23.12.2016.
3) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» (код ЄДРПОУ: 23861087, вулиця Паркова, будинок 4-А, місто Чорноморськ, Одеський район, Одеська область, Україна, 68001) повернути Чорноморській міській раді Одеського району Одеської області (код ЄДРПОУ 25932851, м. Чорноморськ, проспект Миру, 33, 68000) земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, розташовану за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А.
4) Відмовити в задоволенні позовних вимог про припинення права оренди шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, запис про інше речове право №18370692 від 23.12.2016.
5) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» (код ЄДРПОУ: 23861087, вулиця Паркова, будинок 4-А, місто Чорноморськ, Одеський район, Одеська область, Україна, 68001) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул.Пушкінська,3 ЄДРПОУ 03528552) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 4844,80 грн.»;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 7267,20 грн.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі №916/5299/24 апеляційну скаргу Керівника Чорноморської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 по справі №916/5299/24 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Одеської області про закриття провадження (в частині вимог) від 21.04.2025 у справі №916/5299/24 скасовано в частині закриття провадження за позовом Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» за участю третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м; в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 по справі №916/5299/24 залишено без змін; справу №916/5299/24 за позовом Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» за участю третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м - направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 справу №916/5299/24 розподілено судді Бездолі Ю.С.
Ухвалою суду (суддя Бездоля Ю.С.) від 08.12.2025 прийнято справу №916/5299/24 до свого провадження в частині позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м; розгляд справи №916/5299/24 вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі №916/5299/24 призначено на 23.12.2025 о 16:00.
19.12.2025 за вх.№2022/25 до суду від Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду надійшла ухвала від 18.12.2025 по справі №916/5299/24, якою відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 в частині скасування рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 з підстав касаційного оскарження щодо неправильного застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права за виключними випадками, які передбачені пунктами 1, 4 (з посиланням на пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України) частини 2 статті 287 ГПК України та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 в частині скасування ухвали Господарського суду Одеської області про закриття провадження (в частині вимог) від 21.04.2025 з підстав порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права; витребувано матеріали справи №916/5299/24 із Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 19.12.2025 зупинено провадження у справі №916/5299/24 до повернення матеріалів справи №916/5299/24 до Господарського суду Одеської області.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2026 у справі №916/5299/24 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» залишено без задоволення, а постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі №916/5299/24 залишено без змін.
13.02.2026 до Господарського суду Одеської області від Верховного Суду надійшли матеріали справи №916/5299/24.
Ухвалою суду від 17.02.2026 поновлено провадження у справі №916/5299/24 з 06.03.2026; призначено підготовче засідання на 06.03.2026 о 12:55. У підготовчому засіданні 06.03.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 27.03.2026 о 12:20. У підготовчому засіданні 27.03.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.04.2026 о 15:45.
У судовому засіданні 15.04.2026 прокурор просить суд задовольнити позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м.
У підготовчі та судове засідання позивач, відповідач та третя особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення ухвал суду до електронних кабінетів учасників справи, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак, господарський суд констатує, що позивач, відповідач та третя особа належним чином повідомлені про розгляд даної справи господарським судом, проте жодних процесуальних позицій, заяв/клопотань після направлення справи для продовження розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії до суду не надали. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи про дату та час розгляду справи, зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/5299/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
У судовому засіданні 15.04.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Натомість повне рішення складено 15.05.2026 у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді. Відповідні процесуальні строки на апеляційне оскарження вказаного рішення обчислюються з дати складання повного тексту (15.05.2026), на що суд звертає увагу учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, господарський суд встановив: 
Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 28.11.2002 №886 Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» було видано Свідоцтво на право власності на об`єкти нерухомості: будівлю магазину загальною площею - 220,8 кв.м; торговельний павільйон - 24,6 кв.м; навіс - 123,4 кв.м, за адресою: м. Іллічівськ, вул. Паркова, 4-А, замість договору купівлі-продажу №3620 від 28.05.1996.
Свідоцтвом про право власності від 02.01.2003, виданим Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради, було засвідчено, що об`єкт в цілому, який розташований в м. Іллічівськ, вул. Паркова №4-А, дійсно належить Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», який складається з будівлі магазину загальною площею 220,8 кв.м, торгівельного павільйону площею 24,6 кв.м та навісу площею 123,4 кв.м.
В матеріалах справи наявний Технічний паспорт на об`єкти нерухомості (магазин, торгівельний павільйон, навіс) по вулиці Парковій буд. №4-А в м. Іллічівськ, виготовлений 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148). У журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень зафіксовано - всього 220,8 кв.м.
02.11.2016 між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» (орендар, відповідач) укладено договір оренди землі №104.
За умовами п.1 договору оренди орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Чорноморської міської ради від 08.07.2016 №133/43-VІІ «Про поновлення договору оренди землі площею 0,0829 га Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Яблонька» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А» надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0829 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер 5110800000:02:025:0142), що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А, згідно з планом земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п.2.1 договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0829 га: всього земельних угідь 0,0829 га, в тому числі капітальна одноповерхова- 0,0543 га; тимчасова - 0,0100 га; під проїздами, проходами та площадками - 0,0186 га.
Згідно з п.2.2 договору оренди на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна - будівля бару зі складськими приміщеннями та будівля магазину, які належать орендарю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 02.01.2003, виданого на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 28.11.2002 №886. Технічний паспорт від 13.02.2012, інвентарний номер 56, реєстровий №44-Гп-3-148. Територія обладнана водопроводом, каналізацією, електропостачанням, центральнім газопостачанням, проїзд до земельної ділянки заасфальтовано.
За п.3.1 договору оренди зазначена земельна ділянка площею 0,0829 га надається у користування орендарю терміном на 10 років.
Земельна ділянка передається в оренду для реконструкції з розширенням існуючої будівлі зі складськими приміщеннями та магазину. Цільове призначення земельної ділянки - для реконструкції з розширенням існуючої будівлі зі складськими приміщеннями та магазину. Вид використання земельної ділянки: В.03.07 (п.п. 5.1-5.2 договору оренди).
Відповідно до розділу 6 договору оренди передача земельної ділянки в оренду здійснюється за проєктом землеустрою або технічною документацією із землеустрою (на підставі ст. 123 Земельного кодексу України). Інших умов передачі земельної ділянки немає. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві за актом приймання-передачі.
За умовами п.10.1 договору оренди орендодавець має право: вимагати від орендаря використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з п.п. 5.1, 5.2 цього договору, додержання орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проєктних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати; вимагати дострокового розірвання договору у разі невиконання орендарем його обов`язків, передбачених Законом України «Про оренду землі», Податковим кодексом України, цим договором, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно з п.10.4 договору оренди орендар зобов`язаний, окрім іншого, виконувати встановлені щодо об`єкта оренди зобов`язання, додержуватися вимог, встановлених Законом України «Про оренду землі», виконувати обов`язки відповідно до умов договору і Земельного кодексу України; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в п.п. 5.1, 5.2 договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки, будинків і споруд, розташованих на ній; здійснювати благоустрій прилеглої території та у подальшому утримувати її у належному стані.
Пунктом 10.5 договору оренди передбачено, що орендарю забороняється самовільне будівництво, реконструкція або перебудова існуючого об`єкта нерухомості без відома орендодавця.
Цей договір може бути достроково розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, встановлених п.п. 10.2, 10.4, 10.5 цього договору, передбачених Законом України «Про оренду землі», цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єктів оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (п.13.2 договору оренди).
Пунктом 14.1 договору оренди передбачено, що орендар несе цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за порушення земельного законодавства згідно з законами України. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.
Договір підписано між сторонами без будь-яких зауважень, підписи скріплені печатками.
Право оренди ТОВ фірма «Яблонька» на земельну ділянку площею 0,0829 га зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 23.12.2016 за №18370692.
Згідно з Технічним паспортом від 13.02.2012 за інвентарним №56, реєстровим №44-ГН-3-148 на об`єкти нерухомості за адресою м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А, виготовленим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська, експлікація будинку, господарських будівель та споруд включала у себе об`єкт з літерами за планом:
А - будівля бару площею 247,3 кв.м;
А1 - зі складськими приміщеннями площею 250,9 кв.м;
В - будівля магазину площею 37,3 кв.м;
Г – вбиральня площею 3,9 кв.м;
Д - навіс площею 23,0 кв.м.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.12.2016 за Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1128617951108 за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А, а саме будівлю бару зі складськими приміщеннями та будівлею магазину загальною площею 463,2 кв.м.
Підставою для реєстрації права власності стало рішення реєстратора індексний номер 33104213 від 22.12.2016, прийняте на підставі наступних документів: свідоцтво про право власності від 02.01.2003, видане виконавчим комітетом Іллічівської міської ради; технічний паспорт, виданий 06.05.2016 ФОП Поляковою М.О.; свідоцтво про відповідність збудованого об`єкта проєктній документації, серія та номер: 15001678, видане 30.12.2009 Інспекцією ДАБК в Одеській області.
Згідно з даними технічного паспорту щодо об`єктів нерухомості за адресою м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4а, - серія та номер б/н, виданого 06.05.2016, видавник Полякова О.М. (замовником технічної інвентаризації є ТОВ фірма «Яблонька»), об`єкти нерухомості за вказаною адресою складаються з двох об`єктів, які мають літеру А (у порівнянні з попереднім техпаспортом 2012 року змінено назву об`єкта з «будівля бару зі складськими приміщеннями» на «торговий зал») площею вже 432,3 кв.м., та літеру В (у порівнянні з попереднім техпаспортом змінено назву об`єкта з «будівля магазину» на «торговий зал») площею 30,9 кв.м, всього по літерам А та В - 463,2 кв.м, площа об`єкту нерухомості під спірною земельною ділянкою збільшена на 88,19 кв.м.
09.05.2023 спеціалістами відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради в межах повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та договором, проведений огляд об`єкта будівництва, а саме: щодо будівельних робіт з реконструкції існуючої будівлі бару зі складськими приміщеннями та будівлею магазину, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 5110800000:02:025:0142 за адресою: вул. Паркова, 4-А, м. Чорноморськ та належать ТОВ фірма «Яблонька» на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 18226513 від 21.12.2016. 
За результатами огляду був складений Акт обстеження від 09.05.2023, в якому зазначено, що під час вищезазначеного огляду на об`єкті будівництва встановлено, що ТОВ фірма «Яблонька» проведені наступні будівельні роботи: виконано демонтаж конструкцій покрівлі об`єкту (на момент перевірки несучі стіни стояли просто неба); розібрані на 90% внутрішні стіни; закладені віконні прорізи в несучій стіні фасаду, яка виходить на вул. Паркову у м. Чорноморську зі сторони Чорного моря; наявна свіжа кладка блоків з газобетону, та виконано нарощування існуючих стін, що призвело до зміни геометричних розмірів будівлі, частково виконані штукатурні роботи. В приміщенні будівлі складовані будівельні матеріали: блоки з газобетону, дошки, пінополістирол, мінеральна вата та інше. Вздовж стіни, що виходить на вул. Паркову, в сторону Чорного моря, змонтовані будівельні ліса для виконання кладки та штукатурних робіт. Установлено та зафіксовано в акті обстеження, що управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не надавало містобудівні умови та обмеження на будівництво або реконструкцію ТОВ фірма «Яблонька» за вищевказаною адресою. Відповідно, дозвільні документи на виконання будівельних робіт відділом ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради не надавались.
У ході обстеження 09.05.2023 встановлено, що об`єкт будівництва, розташований на вказаній земельній ділянці, за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), відповідно до п. 5.1 ДБН В.1.2-14-2018 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд». Згідно з викопіюванням з плану інженерних мереж м. Чорноморська, дана будівля розташована на мережах теплопостачання.
Листом КП «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради від 01.06.2023 №1420/05-04 повідомлено, що вище наведена будівля розташована безпосередньо на водопроводі Д200мм (ст) з порушенням нормативних вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» і погодження щодо розташування будівлі по вул. Паркова, 4-А на інженерних мережах водопроводу КП «Чорноморськводоканал» не надавало.
Листом КП «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради від 08.06.2023 №01-05-1/775 повідомило, що комунальне підприємство погодження на розташування будівель магазину, бару зі складськими приміщеннями за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А, що належить ТОВ фірма «Яблонька», на мережах теплопостачання не надавало.
10.06.2024 представниками Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області повторно було проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5110800000:02:025:0142, за результатами якого було встановлено, що на земельній ділянці знаходиться будівля Нової пошти площею 506 кв. м., торгівельний павільйон площею 45,39 кв.м., що відрізняється від технічних характеристик об`єктів нерухомості, які мали місце під час надання земельної ділянки в оренду 02.11.2016, та вказана будівля виникла в результаті здійснення самочинної перебудови, цільове призначення даного об`єкту нерухомості не співпадає з цільовим призначенням об`єктів, які були наявні на земельній ділянці під час передачі її в оренду. Згідно з вказаним актом, вид використання земельної ділянки - для реконструкції з розширенням існуючої будівлі бару зі складськими приміщеннями та магазину частково не відповідає фактичному її використанню.
Також в матеріалах справи наявні дані загальнодоступної програми «Google Earth Pro», зокрема відповідно до супутникових знімків, у період часу з 2003 по 2022 роки (рік, по який доступні дані даної програми), площа даної будівлі поступово збільшувалася, змінювалася конфігурація будівлі, та її місцезнаходження відносно житлових будинків та зелених насаджень, розташованих поруч.
При цьому згідно з відповіддю Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» №А-281 від 09.09.2024 на запит Чорноморської окружної прокуратури, остання дата інвентаризації об`єкта нерухомості - 13.02.2012.
Разом з цим, згідно з відповіддю Чорноморської міської ради №вих-вх-4697-24-50712024 від 08.10.2024, станом на момент передачі земельної ділянки в оренду площа об`єкту нерухомого майна, якій належав ТОВ фірма «Яблонька» та знаходився на земельній ділянці, становила 220,8 кв.м. Таким чином, узгоджена між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та ТОВ фірма «Яблонька» площа об`єкту нерухомості, який знаходився на земельній ділянці, становила 220,8 кв.м, а не 463,2 кв.м, як зазначено у технічному паспорті, виданому ФОП Поляковою О.М.
У постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, якою здійснено апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 про закриття провадження (в частині вимог) по справі №916/5299/24, яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2026 по справі №916/5299/24, наведені наступні висновки: у справі №916/2832/23 мова йшла про приведення земельної ділянки шляхом перебудови самочинно реконструйованого нерухомого майна загальною площею 463,2 кв.м, а у справі №916/5299/24 йдеться про зобов`язання привести у попередній стан земельну ділянку шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м; з урахуванням наведеного, колегія суддів виснувала, що предмет та підстави позовів у справах №916/5299/24 та №916/2832/23 не є ідентичними; таким чином, висновки суду першої інстанції про тотожність предмета та підстав позовів у справах №916/2832/23 та №916/5299/24 в частині позовних вимог про приведення у попередній стан земельної ділянки площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м, відтак і наявність підстав для закриття провадження відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є передчасними.
У постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, якою здійснено апеляційний перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 по справі №916/5299/24, яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2026 по справі №916/5299/24 наведені наступні висновки: 
- свідоцтвом про право власності від 02.01.2003 виданим виконавчим комітетом Іллічівської міської ради було засвідчено, що об`єкт в цілому, який розташований в м. Іллічівськ, вул. Паркова №4-А, дійсно належить Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Яблонька", який складається з будівлі магазину загальною площею 220,8 кв.м, торгівельного павільйону площею 24,6 кв.м та навіс площею 123,4 кв.м; разом з тим відповідно до інформації зазначено в технічному паспорті від 13.02.2012, інвентарний номер 56, реєстровий №44-Гп-3-148 експлікація будинку, господарських будівель та споруд включала у себе об`єкт з літерами за планом: А - будівля бару площею 247,3 кв.м; А1 - зі складськими приміщеннями площею 250,9 кв.м; В - будівля магазину площею 37,3 кв.м; Г - вбиральня площею 3,9 кв.м; Д - навіс площею 23,0 кв.м; загальна площа об`єктів нерухомості за технічним паспортом становить 643 кв.м, з яких будівлі під літерами А та А1 мають загальну площу 427 кв.м; 
- на момент укладення договору оренди між позивачем та відповідачем вже мали місце розбіжності між площею та найменуванням будівель, зазначених у свідоцтві про право власності, та відповідними відомостями, зазначеними у технічному паспорті, на які є посилання у зазначеному договорі оренди; первинним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності відповідача на об`єкти нерухомості, є саме свідоцтво про право власності та саме в ньому міститися актуальна інформація щодо площі та найменування об`єктів нерухомості, які належать відповідачу, а саме будівлі магазину площею 220,8 кв.м; однак, із технічного паспорта від 13.02.2012 вбачається, що відповідач самовільно змінив назву об`єкта з «магазин» на «будівля бару зі складськими приміщеннями», а також здійснив самочинне будівництво, унаслідок якого відбулося збільшення площі нерухомості; у документі зазначено «самочинний захват землі - 243,2 кв.м», а також додані нові об`єкти (вбиральня, літній майданчик, огорожа), відсутні у попередньому техпаспорті;
- згідно з листом Чорноморської міської ради №вих-вх-4697-24-5071 від 08.10.2024 на момент передачі земельної ділянки в оренду площа об`єкта нерухомості, який належав Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», становила 220,8 кв.м, таким чином, узгоджена сторонами площа відрізняється від площі 463,2 кв.м, зазначеної у техпаспорті, виданому ФОП Поляковою О.М.;
- судова колегія зазначила, що відповідно до акту обстеження від 09.05.2023 встановлено проведення ТОВ фірма «Яблонька» будівельних робіт, у результаті яких змінено конструктивні елементи та геометричні розміри будівлі, зокрема, зафіксовано демонтаж покрівлі та внутрішніх стін, закладення віконних прорізів, нарощування стін новою кладкою з газобетону, а також виконання частини оздоблювальних робіт; на території об`єкта наявні будівельні матеріали та встановлені риштування, що свідчить про проведення реконструкції будівлі, дозвіл на які відділом ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради не надавались; 
- також за результатами повторного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5110800000:02:025:0142, проведеного представниками Чорноморської міської ради 10.06.2024, встановлено наявність на ній будівлі «Нової пошти» площею 506 кв.м та торговельного павільйону площею 45,39 кв.м, що суттєво відрізняється від технічних характеристик будівель, що існували під час передачі ділянки в оренду 02.11.2016, і виникли внаслідок самочинної перебудови;
- в матеріалах справи відсутні документи дозвільного характеру, які б підтверджували законність проведення робіт із збільшення площі та реконструкції об`єкта нерухомого майна, що належить відповідачу, що свідчить про здійснення ним самочинного будівництва;
- апеляційний господарський суд наголосив, що здійснення самочинного будівництва об`єкта нерухомого майна особою, яка не є власником відповідної земельної ділянки, слід розцінювати як порушення прав власника цієї земельної ділянки; у контексті вище наведеного апеляційний господарський суд зазначив, що відповідачем було проведено самочинні будівельні та реконструкційні роботи на орендованій земельній ділянці без отримання відповідних дозвільних документів та погоджень позивача, при цьому суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача, щодо проведення ним відповідної державної реєстрації об`єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із загальною площею 463,2 кв.м та зазначив, зокрема, що сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду, не слід розглядати як окреме відносно факту самочинного будівництва порушення прав власника земельної ділянки; здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою;
- отже, самочинно побудоване нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за жодною особою, все одно обмежує власника відповідної земельної ділянки в користуванні та розпорядженні такою земельною ділянкою; права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно; державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 Цивільного кодексу України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження;
- сам по собі факт державної реєстрації відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна із відповідною площею не змінює правовий режим такого об`єкту, як самочинного будівництва; 
- разом з тим, п.10.5 договору оренди передбачено, що орендарю забороняється самовільне будівництво, реконструкція або перебудова існуючого об`єкта нерухомості без відома орендодавця; згідно з п.10.4 договору оренди, орендар зобов`язаний, окрім іншого, виконувати встановлені щодо об`єкта оренди зобов`язання, додержуватися вимог, встановлених Законом України «Про оренду землі», виконувати обов`язки відповідно до умов договору і Земельного кодексу України; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в п. 5.1, 5.2 договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки, будинків і споруд, розташованих на ній; здійснювати благоустрій прилеглої території та у подальшому утримувати її у належному стані; також судова колегія звертає увагу, що у справі відсутні докази отримання дозволу позивача на виконання зазначених робіт, як того вимагають умови укладеного між сторонами договору оренди землі, зокрема, пункт 10.5; умовами договору оренди передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, встановлених п.п. 10.2, 10.4, 10.5 цього договору;
- встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем пункту 10.5 договору оренди землі №104, яким йому було прямо заборонено здійснювати будь-яке самовільне будівництво, реконструкцію чи перебудову об`єктів, які знаходяться на орендованій земельній ділянці без відома та погодження орендодавця. Такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору та свідчать про неналежне виконання ним своїх договірних обов`язків;
- враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що відповідач порушив умови договору оренди землі №104, а тому доводи прокурора щодо наявності зазначених порушень є обґрунтованими, тоді як висновок суду першої інстанції у цій частині не відповідає фактичним обставинам справи; з огляду на викладене, судова колегія вважала за необхідне задовольнити вимоги прокурора в частині розірвання договору оренди землі №104 від 02.11.2016, укладеного між Чорноморською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», право оренди за яким зареєстровано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 18370692 від 23.12.2016, у зв`язку з істотним порушенням його умов відповідачем;
- наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначені у ст. 34 Закону України «Про оренду землі»; так, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором; орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки; відтак, вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди; тож за наявності правових підстав для розірвання договору оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку, що була у його користуванні; ураховуючи встановлені обставини щодо наявності підстав для розірвання договору оренди землі та перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні орендаря, ефективним та правомірним способом захисту порушеного права територіальної громади буде повернення їй спірної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач отримав її в оренду; як і розірвання договору оренди землі, таке повернення прямо передбачене законом, переслідує легітимну мету і є пропорційним цій меті (аналогічна правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №918/391/23);
- розірвання договору та повернення у власність територіальної громади земельних ділянок у випадку встановлення протиправної поведінки самого орендаря здійснюється на підставі закону та укладеного з ним договору, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до його цільового призначення; також задоволення позовних вимог не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право на мирне володіння майном, оскільки таке втручання є прогнозованим наслідком недобросовісних дій самого орендаря, який свідомо допустив порушення договірних зобов`язань; з огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку, що вимоги прокурора про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» повернути Чорноморській міській раді Одеського району Одеської області земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110800000:02:025:0142, розташовану за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 4-А є такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених вище.
Таким чином, на розгляді суду після направлення справи для продовження розгляду перебувають позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
За змістом ч.3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
Отже, прокурор звертаючись до суду в інтересах держави, має визначити компетентний орган та довести у чому полягає невжиття компетентним органом заходів для захисту порушених прав, які підлягають захисту у спосіб, який обрав прокурор, і зокрема, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Позов у справі подано прокурором в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради, як власника спірної земельної ділянки, яка будучи обізнаною про виявлені правопорушення відповідача за договором оренди землі №104 від 02.11.2016, маючи відповідні повноваження, самоусунулась від самостійного захисту майнових інтересів держави та з часу направлення Чорноморською окружною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» запитів від 23.02.2024 №63-1245вих-24, від 29.05.2024 №63-3501вих-24, від 23.07.2024 №63-4561вих-24 жодних заходів з метою поновлення інтересів територіальної громади не вживала.
Також, на думку прокурора, бездіяльність Чорноморської міської ради у даному випадку полягає в тому, що за наслідками розгляду позовної заяви міської ради до ТОВ фірма «Яблонька» про припинення права власності на будівлю, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, рішенням Господарського суду від 09.11.2023 у справі №916/2832/23 у задоволенні позову відмовлено, проте Чорноморська міська рада не звернулася до суду з апеляційною скаргою щодо даного рішення або з новим позовом.
Чорноморською окружною прокуратурою неодноразово на адресу міської ради направлялись запити щодо зазначення позиції Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з приводу наявного самочинного будівництва, проведеної роботи, спрямованої на приведення у відповідність до чинного законодавства правовідносин, що склалися з приводу самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності; повідомлення про причини не оскарження Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2023 у справі №916/2832/23, та чи проводилась службова перевірка (службове розслідування) за вказаним фактом.
З відповідей Чорноморської міської ради №вих-вх-930-24-1534-2024 від 28.03.2024, №вих-вх-3535-24-4147-2024 від 19.08.2024 слідує, що міська рада вже зверталася до суду з позовною заявою. Тобто, на переконання прокурора, позивач самоусунувся від самостійного захисту майнових інтересів держави та з часу направлення Чорноморською окружною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» відповідних листів, тобто з 23.02.2024, жодних заходів з метою поновлення інтересів територіальної громади не вжив.
Зазначене, на думку прокурора, свідчить про бездіяльність Чорноморської міської ради, тому прокурор в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направив міській раді відповідне повідомлення від 27.11.2024 №63-7258вих-24 та звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом.
Позивач є органом місцевого самоврядування, до компетенції якого у відповідності до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» віднесені повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.
Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва прокурором інтересів держави в суді та можливість розгляду позовних вимог по суті.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Статтею 90 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
За ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.
Згідно зі ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.
Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
За ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
За ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.ст. 76-78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Господарський суд наголошує, що прокурор у даній справі заявив позовну вимогу про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленого 09.01.2003 Іллічівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер ГН-3-44-148) до магазину загальною площею 220,8 кв.м, яка по суті не була розглянута судом першої інстанції у зв`язку із закриттям провадження у справі в даній частині позовних вимог та подальшим скасуванням судом ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі в цій частині та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Разом з тим, у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, якою здійснено апеляційний перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 по справі №916/5299/24, яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2026 по справі №916/5299/24, наведені наступні висновки, зокрема:
- первинним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності відповідача на об`єкти нерухомості, є саме свідоцтво про право власності; саме в ньому міститься актуальна інформація щодо площі та найменування об`єктів нерухомості, які належать відповідачу, а саме: будівлі магазину площею 220,8 кв.м; однак, із технічного паспорта від 13.02.2012 вбачається, що відповідач самовільно змінив назву об`єкта з «магазин» на «будівля бару зі складськими приміщеннями», а також здійснив самочинне будівництво, унаслідок якого відбулося збільшення площі нерухомості; у документі зазначено «самочинний захват землі - 243,2 кв.м», а також додані нові об`єкти (вбиральня, літній майданчик, огорожа), відсутні у попередньому техпаспорті; згідно з листом Чорноморської міської ради №вих-вх-4697-24-5071 від 08.10.2024 на момент передачі земельної ділянки в оренду площа об`єкта нерухомості, який належав Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька», становила 220,8 кв.м; таким чином, узгоджена сторонами площа відрізняється від площі 463,2 кв.м, зазначеної у техпаспорті, виданому ФОП Поляковою О.М.;
- за результатами повторного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5110800000:02:025:0142, проведеного представниками Чорноморської міської ради 10.06.2024, встановлено наявність на ній будівлі «Нової пошти» площею 506 кв.м та торговельного павільйону площею 45,39 кв.м, що суттєво відрізняється від технічних характеристик будівель, що існували під час передачі ділянки в оренду 02.11.2016, і виникли внаслідок самочинної перебудови;
- в матеріалах справи відсутні документи дозвільного характеру, які б підтверджували законність проведення робіт із збільшення площі та реконструкції об`єкта нерухомого майна, що належить відповідачу, що свідчить про здійснення ним самочинного будівництва; апеляційним господарським судом наголошено, що здійснення самочинного будівництва об`єкта нерухомого майна особою, яка не є власником відповідної земельної ділянки, слід розцінювати як порушення прав власника цієї земельної ділянки; у контексті вищенаведеного апеляційний господарський суд зазначив, що відповідачем було проведено самочинні будівельні та реконструкційні роботи на орендованій земельній ділянці без отримання відповідних дозвільних документів та погоджень позивача, при цьому суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача, щодо проведення ним відповідної державної реєстрації об`єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із загальною площею 463,2 кв.м та зазначив, зокрема, що сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду, не слід розглядати як окреме відносно факту самочинного будівництва порушення прав власника земельної ділянки;
- встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем пункту 10.5 договору оренди землі №104, яким йому було прямо заборонено здійснювати будь-яке самовільне будівництво, реконструкцію чи перебудову об`єктів, які знаходяться на орендованій земельній ділянці без відома та погодження орендодавця; такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору та свідчать про неналежне виконання ним своїх договірних обов`язків.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.12.2025 по справі №908/2388/21 зауважила, що: 
- самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, є порушенням прав власника відповідної земельної ділянки;
- системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація права власності не породжує права власності, в силу державної реєстрації право власності не виникає, а державна реєстрація визначає лише момент, з якого право власності може виникнути за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності;
- способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені статтею 376 ЦК України, яка регулює правовий режим самочинно побудованого майна; належним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, є вимога про знесення об`єкта самочинного будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України; зазначений спосіб захисту відповідає характеру правопорушення, є таким, що встановлений законом, реально захищає та відновлює права та інтереси позивача;
- відповідачем за вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва має бути особа, яка чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою (останній набувач).
Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлені обставини у даній справі, які викладені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, зокрема щодо здійснення відповідачем самочинного будівництва, внаслідок якого відбулося збільшення площі нерухомості, що слід розцінювати як порушення прав власника цієї земельної ділянки, а також з урахуванням висновків, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2025 по справі №908/2388/21 щодо того, що належним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, є вимога про знесення об`єкта самочинного будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України, господарський суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовної вимоги прокурора про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану - до магазину загальною площею 220,8 кв.м.
Іншого відповідачем не доведено.
Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за задоволеною позовною вимогою покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області - задовольнити.
2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Яблонька» (68001, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 23861087) привести у попередній стан земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер: 5110800000:02:025:0142, за адресою: вул. Паркова, буд. 4-А, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область шляхом приведення самочинно реконструйованих об`єктів нерухомості площею 506 кв.м, торговельного павільйону площею 45,39 кв.м до попереднього стану - до магазину загальною площею 220,8 кв.м.
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Яблонька» (68001, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 23861087) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Італійська, буд. 3, код ЄДРПОУ 03528552) 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 15 травня 2026 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля