Справа №: 297/1703/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Берегове 

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши матеріали, що надійшли з Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684770 від 05.06.2026 року: 05 червня 2026 року в с. Астей, по вул. Дружби народів ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого вживав алкоголь.Вказаними діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, повторно протягом року.
В суд  ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду даної справи не є обов`язковою.
Згідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з цим, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за вживання алкогольних напоїв після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 130 КУпАП.
Належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України до матеріалів справи не долучено.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Karelin v. Russia», заява № 926/08,рішення від 20.09.2016 року).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України належними доказами не доведена, тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, суд не бере на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи інші докази винуватості особи, оскільки це суперечить принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.
На підставі наведеного, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 255, 266, 268, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя      Віталій МИХАЙЛИШИН