Справа № 464/1494/26
пр.№ 1-кп/464/392/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026            м. Львів
Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141410000258 від 03.03.2026, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 29.03.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_3 , який раніше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини PVP, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, але не пізніше 09.03.2026, всупереч вимогам ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», використовуючи багатоплатформовий месенджер «Telegram», незаконно замовив з метою подальшого збуту у невстановленої слідством особи, яка зареєстрована у месенеджері «Telegram» під назвою «DarkWhite», невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, масою не менше 42,2898 грам. 
В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, 09.03.2026 приблизно о 9 год., отримав від невстановленої слідством особи, яка зареєстрована у месенеджері «Telegram» під назвою «DarkWhite», інформацію про географічні координати, раніше замовленої ним психотропної речовини та в цей же день приблизно 15:00 год. направився за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 161а, де на землі, під ринвою, віднайшов полімерний пакет із вмістом психотропної речовини PVP, масою не менше 40,4008 грам, тим самим придбав психотропну речовину PVP, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту, до моменту затримання працівниками поліції на ділянці місцевості за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 161. 
Після чого, 09.03.2026 в період часу з 18:11 год. по 18:33 год., в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину на відкритій місцевості за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, 161, в ОСОБА_3 вилучено полімерний зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини, у яких виявлено PVP, масою 40,4008 грам, який віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, та яку ОСОБА_3 , за вищеописаних обставин незаконно придбав в невстановленої слідством особи та зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Крім того, 09.03.2026 в період часу з 20:26 год. по 21:29 год., в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 , у кімнаті останнього, було виявлено та вилучено 3 зіп-пакети та 1 паперовий згорток із вмістом кристалоподібної речовини PVP, загальною масою 1,8890 грам, 1 зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини 4-MMC, загальною масою 0,0418 грам, які згідно висновку експерта являються особливо небезпечними психотропними речовинами, обіг яких заборонено, які останній зберігав з метою збуту.
Таким чином, в ОСОБА_3 вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP, загальною вагою 42,2898 грам, що є особливо великим розміром, яку останній придбав та зберігав з метою збуту при вищеописаних обставинах. 
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Так, пояснив, що через месенджер «Telegram» під назвою «DarkWhite» отримав роботу наркокур`єра, його задача була отримати відповідну кількість психотропної речовини, розфасувати її по 1, 2 грами, склеїти ізоляційною стрічкою прикріпивши до магніту та розповсюдити згідно обумовлених, за інтернет координатами, місцях. 09.03.2026 приблизно о 9 год., він отримав інформацію про географічні координати де мав забрати обумовлену кількість психотропної речовини для подальшого її розповсюдження. Таким чином, у м. Львів, вул. Івана Франка, 161а, він віднайшов полімерний пакет із вмістом психотропної речовини PVP, масою не менше 40,4008 грам, забрав її щоб перемістити за місцем проживання для подальшого фасування. По дорозі додому, його зупинили працівники поліції, котрим на запитання про заборонені речі, повідомив про наявні в нього психотропні речовини, які добровільно передав поліції. Також не заперечив, що за місцем проживання також зберігав, ваги, ще декілька пакетів, в котрі була розфасована психотропна речовина PVP та 4-MMC, пакети, ізоляційні стрічки. Вказані дії він робив з метою заробітку, оскільки отримував від 100 до 150 грн за розповсюджений пакет. На даний час шкодує про вчинене, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро та соромно за скоєне. З матеріалами кримінального провадження ознайомлений, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких його обвинувачено, з якими повністю погоджується та просить здійснювати спрощений порядок дослідження доказів. Згідний на призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті.
Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту про проведення спрощеного порядку дослідження доказів підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_3 узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення інкримінованого злочину, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. 
При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає такі належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Згідно з диспозицією ч. 3 ст. 307 КК України суб`єкт кримінального правопорушення підлягає кримінальній відповідальності за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Частиною 2 ст. 307 КК України суб`єкт передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Статтею 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що психотропні речовини – це речовини природні чи синтетичні, препарати, природні матеріали, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.
Під обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів розуміються види діяльності в тому числі з зберігання, придбання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.
Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, PVP, 4-ММС віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Згідно з Таблицею №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), відповідальність за незаконне придбання та зберігання PVP у особливо великих розмірах наступає з 15 грам, а 4-ММС у невеликих розмірах - до 0,15 грам .
У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 під незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати, серед іншого, їх купівлю. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь–які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи.
За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP в особливо великих розмірах, та 4-ММС котрі незаконно зберігав з метою збуту.
Таким чином, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 3 ст. 307 КК України.
У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).
Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, є особливо тяжким злочином.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Краматорськ Донецької обл., громадянин України, неодружений, не працює, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у КНП ЛОР «ЛОКПД» та КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» не перебуває, раніше судимий, востаннє 29.03.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, стороною обвинувачення не встановлено.
При призначенні покарання, суд також бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України суд враховує, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності, повторно вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин, що належать до глобальних проблем сучасності і цьому явищу притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, після засудження за кримінальне правопорушення у вказаній сфері передбачене ч.1 с. 309 КК України, покарання у котрому не відбув, що не розцінюється судом, як обставина, що обтяжує покарання, оскільки є кваліфікуючою обставиною, однак, характеризує його як особу, що належних висновків для себе не робить, та перебуваючи у статусі обвинуваченого, знову вчинив однорідні кримінальні правопорушення однак більшої тяжкості, тобто схильний до вчинення кримінально карних діянь, обсяг та вид психотропних речовин, корисливий мотив, не працює, не одружений, у зв`язку із чим, при безальтернативності виду покарання, необхідним та виправданим є покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна 
Однак, беручи до уваги, щире каяття, та зважаючи на характер його поведінки під час досудового розслідування, що не перешкоджав органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставин справи, давав визнавальні покази, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, про що свідчать дані реєстру матеріалів досудового розслідування, поведінку під час судового слідства, що не оспорював фактичних обставин у справі, відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку із чим такі дані в сукупності вказують на умови, щодо призначення вказаного покарання у мінімальній межі на строк 9 років з конфіскацією майна.
При цьому, саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Як вбачається із вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2024, останній засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Встановлено, що обвинувачений новий злочин вчинив після закінчення дії іспитового строку, однак до прийняття рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього, у звязку із чим відсутні підстави для застосування ст. 71 КК України.
Окрім цього встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11.03.2026 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 09.03.2026, строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою продовжено ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.05.2026 на 60 днів, а саме до 02.07.2026 включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. 
З огляду на вищевикладене та беручи до уваги, що суд прийшов до переконання про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання у виді позбавлення волі, у строк його відбування необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.03.2026.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 09 березня 2026 року.
Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.
Зокрема, 29.04.2026 у кримінальному провадженні експертом проведено хімічну експертизу №СЕ-19/114-26/6368-НЗПРАП вартістю 7 701,76 грн., 10.03.2026 – експертизу №СЕ-19/114-26/5740-НЗПРАП вартістю 1 782,80 грн.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 9 484,56 грн.
Питання речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Встановлено, що речовими доказами у даному кримінальному провадженні визнано: мобільний телефон марки «Айфон 11» світло-зеленого кольору, з пошкодженим корпусом та екраном; зіп-пакет з вмістом кристалізованої речовини білого кольору та фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору; металеві магнітні пластинки у кількості 50 штук у зіп-пакеті, 4 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, 1 паперовий згорток із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, дві електронні ваги, ізоляційну стрічку синього кольору, залишки ізоляційної стрічки синього кольору, 1 лампочку, 3 порожніх зіп-пакета, 1 магніт.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11.03.2026 накладено арешт на мобільний телефон марки «Айфон 11» світло-зеленого кольору, з пошкодженим корпусом та екраном; зіп-пакет з вмістом кристалізованої речовини білого кольору та фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору; металеві магнітні пластинки у кількості 50 штук у зіп-пакеті.
Також, ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11.03.2026 4 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, 1 паперовий згорток із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, які упаковані в спецпакет ICR 0033344; дві електронні ваги, ізоляційну стрічку синього кольору, залишки ізоляційної стрічки синього кольору, які були упаковані в спецпакет NPU 6406533; 1 лампочку, 3 порожніх зіп-пакета, 1 магніт, які упаковані в спецпакет NPU 6406521.
На підставі викладеного, ч. 3 ст. 307, ст. ст. 50, 59, 65 КК України, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 у строк відбування покарання зарахувати попереднє ув`язнення з розрахунку день за день з 09 березня 2026 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09 березня 2026 року.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
-мобільний телефон марки «Айфон 11» світло-зеленого кольору, з пошкодженим корпусом та екраном – конфіскувати в дохід держави;
-зіп-пакет з вмістом кристалізованої речовини білого кольору (PVP, масою 40,4008 грам), 4 зіп-пакети із вмістом речовини білого кольору у кристалічному стані, 1 паперовий згорток із вмістом речовини білого кольору у кристалічному стані (PVP - загальною масою 1,8890 грам, та 4-ММС, загальною масою 0,0418 грам), фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору; металеві магнітні пластинки у кількості 50 штук у зіп-пакеті, дві електронні ваги, ізоляційну стрічку синього кольору, залишки ізоляційної стрічки синього кольору, 1 лампочку, 3 порожніх зіп-пакета, 1 магніт – знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 9 484 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Після набрання вироком законної сили зняти арешт з: мобільного телефона марки «Айфон 11» світло-зеленого кольору, з пошкодженим корпусом та екраном; зіп-пакета з вмістом кристалізованої речовини білого кольору та фрагмента ізоляційної стрічки чорного кольору; металевих магнітних пластинок у кількості 50 штук у зіп-пакеті, 4 зіп-пакетів із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, 1 паперового згортку із вмістом невідомої речовини білого кольору у кристалічному стані, двох електронних ваг, ізоляційної стрічки синього кольору, залишків ізоляційної стрічки синього кольору, 1 лампочки, 3 порожніх зіп-пакетів, 1 магніта.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1