Справа № 487/1863/26 
Провадження № 2/487/1901/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7009652 від 28.03.2024, укладеним з ТОВ «Мілоан», в сумі 28350 грн та понесені судові витрати, а саме: судовий збір - 2662,40 грн, витратив на професійну правничу допомогу - 8000 грн. 
Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування інформації з АТ КБ «ПриватБанк» щодо надходження грошових коштів на рахунок банківської картки НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право вимоги за договором 28.03.2024 укладеним ТОВ «Мілоан» з відповідачем. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість 28 350,00 грн. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази.
13 травня 2026 року надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк».
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 28.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 7009652 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією договору, анкетою-заявою на кредит № 7009652, у якій міститься виклад процесу оформлення та розгляду заяви позичальника, прийняте рішення та погоджені умови кредитування; заявою на отримання кредиту № 7009652; довідкою про ідентифікацію.
Вказаний договір підписано електронним цифровим підписом.
За умовами цього договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати кредит у сумі 9000,00 грн строком на 120 днів який складається з поточного та пільгового періоду. Пільговий період 30 днів завершується 27.04.2024, поточний період 90 днів настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.07.2024 (п. 1.2., п. 1.3.). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 27.04.2024, але не пізніше 26.07.2024 (п.1.4). Комісія за надання кредиту: 450,00 грн (п.1.5.1.) Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 270,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18630,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.3.).
Орієнтовна загальна вартість кредиту (за весь строк кредитування) складає 28350,00 грн (п. 1.5.).
Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 2.4.1 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4. Договору.
Згідно з п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало та перерахувало кредитні кошти ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 126778688 від 28.03.2024 та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене свідчить про належне укладення вказаного договору з ОСОБА_2 , шляхом проставляння електронного підпису.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до відомості про щоденні нарахування ТОВ «Мілоан» та виписки з особового рахунку, зобов`язання не виконав та має заборгованість у сумі 28 350,00 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 18 900,00 грн – заборгованість за процентами, заборгованість за комісією – 450,00 грн.
29 липня 2024 року між ТОВ Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7009652 від 28.03.2024 на суму 28 350,00 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 18 900,00 грн – заборгованість за процентами, заборгованість за комісією – 450,00 грн.
Вказане підтверджується договором відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29 липня 2024 року, актом приймання-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією № 4238 від 29.07.2024.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).
Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір № 7009652 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України, підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» - одноразовим ідентифікатором.
Товариство свої зобов`язання виконало, а саме перерахувало кредит на кредитну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 126778688 від 28.03.2024 та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідач зобов`язання за вказаним договором на виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Також встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за цим договором на загальну суму 28 350,00 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 18 900,00 грн – заборгованість за процентами, заборгованість за комісією – 450,00 грн.
Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за договором № 7009652 від 28.03.2024.
Водночас суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з такого.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Даним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Водночас, частиною 2 розділу II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Вказаним пунктом 5 внесено зміни у Закон України "Про споживче кредитування", в тому числі доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення".
Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.
Оскільки договір № 7009652 був укладений 28.03.2024 р., тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%.
З наданих представником позивача розрахунків заборгованості установлено, що первісним кредитодавцем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою 0,1% протягом 30 днів – до 27.04.2024, а далі (90 днів) за ставкою 2,30 %, як передбачено договором та загальні витрати за кредитом склали 19350,00 грн.
Відповідно до умов договору денна процентна ставка складає 1,79%.
Отже, денна процентна ставка перевищує максимальний розмір, встановлений законом.
За таких обставин, суд вважає, що денну процентну ставку слід зменшити до встановленого законом розміру – 1%.
Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Відповідно до умов договору, проценти нараховуючться за користування кредитом за ставкою 0,1% протягом 30 днів – до 27.04.2024, а далі (90 днів) за ставкою 2,30 %. Також передбачена сплата комісії 450,00 грн.
До загальних витрат за споживчим кредитом (ЗВСК) у сумі 19350,00 грн включено проценти за пільговий період 270 грн та поточний період 18 630,00 грн, комісія 450,00 грн.
Згідно з виконаним судом розрахунком, щоб знизити денну процентну ставку до 1%, суму загальних витрат (ЗВСК) необхідно зменшити до 10 800,00 грн (10 350 грн проценти та 450 грн комісія), за таким розрахунком: Нова ЗВСК = (9000(сума кредиту)х120(кількість днів кредитування)/100 = 10 800,00 грн.
За таких умов денна процентна ставка не перевищуватиме 1%: (10800/9000)/120?100 = 1%.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути проценти за користування кредитом за вказаним договором виходячи з денної процентної ставки 1% в розмірі 10 350,00 грн та комісію 450,00 грн.
Отже, заборгованість відповідача, яку слід з стягнути з нього на користь позивача складає 19 800,00 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 10 350,00 грн – заборгованість за процентами, заборгованість за комісією – 450,00 грн.
Отже, позов слід задовольнити частково, а саме у розмірі заборгованості 19 800,00 грн.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог (70%), а саме в розмірі 1 863,68 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4600,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 7009652 від 28.03.2024 у сумі 19 800,00 грн, з яких: 9 000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 10 350,00 грн – заборгованість за процентами, заборгованість за комісією – 450,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 863,68 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 600,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 

Повне судове рішення складено 18 червня 2026 року.

Суддя:   З.М. Сухаревич