ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1782/26 Справа № 216/1655/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Строгової Г.Г., поданої в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2026 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.173-2 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді 50 годин громадських робіт; направлено на проходження програми для кривдників строком на 3 місяці до спеціаліста з провадження корекційних програм для кривдників в Управлінні соціального захисту населення Бориспільської міської ради (вул. Головатого, 4, Бориспіль, Київська область) згідно з порядком, передбаченим Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп., 

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2026 року встановлено, що 
ОСОБА_2 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000011.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000010.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000008.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000009.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_4 , адвокат Строгова Г.Г. просить скасувати постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що з оскарженою постановою судді 1-ї інстанції ОСОБА_1 не згоден, у зв`язку з невідповідністю висновку суду про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП фактичним обставинам справи та добутим в ній доказам.
Зазначає, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 ст. 173-2 КУпАП є наслідки у виді реального заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.
Звертає увагу, що на неправильність складання протоколів уповноваженими особами органів поліції та невідповідність їх фабул диспозиціям частин 1 та 2 ст. 173-2 КУпАП, суд не надав належної правової оцінки вказаним обставинам в оскаржуваній постанові.
Зазначає, що зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не ставиться у провину завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 , вчиненого, крім того, в присутності їхніх малолітніх дітей, а вказано, що його дії могли спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Тобто, в протоколах про адміністративні правопорушення не конкретизовано вид протиправних дій та їх характер відповідно до ст. 173-2 КУпАП, не вказано, яка шкода заподіяна, отже не вказана об`єктивна сторона правопорушення.
Вважає, що матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.
Звертає увагу, що судом при ухваленні оскаржуваної постанови взяті до уваги лише відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, згідно яких ОСОБА_4 заявляла про вчинення відносно неї дії насильницького характеру, оцінивши які, суддя дійшов висновку про очевидність психологічного та економічного прояву домашнього насильства з боку ОСОБА_1 . Вказані дії ОСОБА_1 заперечує.
Окремо звертає увагу, що автомобіль, ключі від якого начебто забрав у потерпілої ОСОБА_1 , належить подружжю на підставі спільної сумісної власності, вони спільно користувались ним, і оскільки ОСОБА_1 використовував автомобіль останнім, ключі знаходились у нього. На вимогу дружини він повернув їх. 
Зауважує, що грошові кошти у дружини ОСОБА_1 не забирав, йому не відомі факти щодо заволодіння 3000 грн., які начебто дав потерпілій її свекор для повернення додому в Київську область.
Окремо звертає увагу, що висновки суду, що ОСОБА_1 в присутності своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_4 та продовжував сварку, яка супроводжувалась спалахом сильних емоцій, не підтверджені жодним доказом, а відеозаписи таких обставин не містять. Навіть навпаки, із записів нагрудних камер поліцейських видно, що ОСОБА_4 в присутності поліції продовжує конфлікт, виражається нецензурною лайкою.
Наголошує, що наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та / чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства.

Позиції сторін в суді:

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Строгова Г.Г., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги захисника, в судове засідання не з`явилися. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило, як і повідомлень про причини поважності їх неявки в судове засідання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання при апеляційному розгляді також не з`явилась, заяв та клопотань про поважність причин своєї неявки до суду не надала, як і клопотань про відкладення розгляду справи.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а рішення судді 1-ї інстанції – скасуванню з постановленням нової постанови в справі, виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною другою тієї ж норми передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
За приписами ст. 254 КУпАп про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Як вірно зазначила захисник в своїй апеляційній скарзі, суддею 1-ї інстанції не надано будь-якої правової оцінки неправильності складання протоколів уповноваженими особами органів поліції щодо ОСОБА_1 , зокрема було допущено невідповідність їх фабул диспозиціям частин 1 та 2 ст. 173-2 КУпАП.
Так, зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не ставиться у провину завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 , вчиненого, крім того, в присутності їхніх малолітніх дітей, а вказано, що його дії могли спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Тобто, в протоколах про адміністративні правопорушення не конкретизовано вид протиправних дій та їх характер відповідно до ст. 173-2 КУпАП, не вказано, яка шкода заподіяна, отже не зазначена обов`язкова ознака об`єктивної сторона правопорушення.
Крім того, всі протоколи про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду у цій справі, мають однакове описання фактичних обставин вчинення правопорушення, в якому не зазначена обов`язкова ознака складу правопорушення, передбаченого ч.2ст. 173-2 КУпАП – вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. 
Всі вказані протоколи про адміністративні правопорушення в описовій частині мають вказівку про те, що домашнє насильство виявилось і в діях економічного характеру. Проте, які саме дії економічного характеру були вчинені ОСОБА_1 , і які були їх негативні наслідки в протоколах не зазначено, що вказує на неконкретність формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вказані недоліки не були помічені та усунені суддею при розгляді справи. Некоректне та неконкретне формулювання обставин вчинення правопорушення було продубльовано суддею в описовій частині оскарженої постанови.
Із врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що висновки судді суду 1-ї інстанції про винність та кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП не відповідають фактичним обставинам, встановленим самим же суддею, оскільки ці обставини не містять обов`язкових ознак цих правопорушень, що є підставою до скасування оскарженої постанови.
Оскільки, суд не може вийти за межі обставин вчинення правопорушення, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, та вказаної в протоколах кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то із врахуванням вказаних недоліків протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд робить висновок про відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з наведених підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Строгової Г.Г., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 статті 173-2 КУпАП,задовольнити.
Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя           Г.А. Гришин