Справа № 604/326/26
Провадження № 2/604/341/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року селище Підволочиськ 
Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі 
головуючого судді Федорович І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,
за участю Відповідачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження 
цивільну справу 
за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 
про розірвання шлюбу, - 
ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовної заяви. Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, подружні відносини припинилися, тривалий час разом не проживають. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. 
Процесуальні дії та рішення суду.
Ухвалою судді від 18 березня 2026 року у справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання з`явилася, пояснила, що визнає позов, оскільки в них з чоловіком виникли конфлікти, вони не проживають разом декілька років. 
Фактичні обставини справи. 
Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 28 вересня 2019 року Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 28 вересня 2019 року, актовий запис №2045. 
У сторін від шлюбу є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сімейні відносини відсутні. Відтак шлюб існує лише формально, що не відповідає його змісту. 
Крім того, обидва з подружжя згідні на розірвання шлюбу.
Норми права, які підлягають застосуванню.
Частиною 1 статті 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України:
1. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Висновок суду. 
Суд звертає увагу на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності та те що Відповідачка позов визнала, що шлюбні відносини припинилися, Позивач наполягає на розірванні шлюбу, який є формальним, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн згідно з квитанцією №4857-6432-6778-8967 від 08.03.2026.
З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 665,60 грн. Решту судового збору - залишити за позивачем, оскільки він не просить стягнути такий судовий збір з Відповідачки. 
Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 142, 206, 258, 259, 265, 352, 354 ЦПК , суд, - 
УХВАЛИВ:
1. Задоволити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №2045. 
3. Повернути Позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №4857-6432-6778-8967 від 08.03.2026 при поданні позову до суду, що становить 665,60 грн.
4. Решту судового збору (50 відсотків) покласти на Позивача.
Копію рішення суду після набрання законної сили надіслати до Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя          І. В. Федорович