Справа № 761/21091/26
Провадження № 3/761/4488/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 03.05.2026 о 00 год. 10 хв. по вул. Б.Хмельницького, 17/52 в м. Києві керував автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гудима Є.П. заперечував винуватість свого довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази керування транспортним засобом особою відносно якої складений протокол, вказував на незаконність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння оскільки останній не перебував у стані сп`яніння та не мав жодних ознак. Разом з тим, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що останній погоджувався пройти такий огляд. 
Також наголошував, що ОСОБА_1 був позбавлений права на захист, оскільки а отже не може бути притягнутим до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим уважав, що справа підлягає закриттю на підставі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника особи щодо якої складено протокол, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та іншими матеріалами адміністративної справи. 
Так, у відповідності до  п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія. 
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
При цьому, судом встановлено факт пасивної відмови ОСОБА_1 на вимогу інспектора поліції проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, тобто порушення останнім п.2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що він нібито погоджувався, про що також вказав і в протоколі про адміністративне правопорушення, втім тривалий час не вчиняв активних дій з метою виконання законної вимоги поліцейських, аргументуючи відсутністю захисника. 
Між тим, на відео зафіксовано тривале спілкування телефонним зв`язком ОСОБА_1 щодо подальших його дій в частині вимоги інспектора поліції про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
При цьому суд констатує, що інспектори патрульної поліції деякий час чекали прибуття захисника до місця зупинки ОСОБА_1 , загалом біля години чекали прибуття адвоката, що зафіксовано на відео. Втім останній так і не з`явився. Такі дії суд розцінює як умисне затягування часу та штучне створення на майбутнє підстави нібито порушення прав на захист з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
Таким чином, ОСОБА_1 хоча і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, втім активних дій для забезпечення виконання законної вимоги інспектора поліції не вчиняв, аргументуючи відсутністю адвоката. Вказані дії суд розцінює як умисне затягування часу і уважає такі дії ОСОБА_1 фактично як пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Слід зазначити, що останній не був позбавлений права самостійно звернутися до кваліфікованого медичного закладу та пройти відповідно огляд на стан сп`яніння з метою спростування висновків зазначених у протоколі. 
З огляду на вказане судом не приймаються до уваги доводи представника про відсутність у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки сукупність доказів, що були досліджені під час судового засідання підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи представника ОСОБА_1 з приводу незаконності дій інспекторів не впливають на доведеність факту вчинення останнім як водієм відповідного правопорушення, а оцінка діям поліцейських на предмет належного виконання своїх службових повноважень, не належить до повноважень суду у даному провадженні, натомість може бути надана повноважним органом у випадку ініціювання відповідного питання стороною захисту у встановленому законом порядку.
Між тим будь-яких даних, що ОСОБА_1 звертався зі скаргами на дії інспекторів суду надано не було.
Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи особу, що вчинив правопорушення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: