Справа № 728/1162/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Козирського Є.С.
при секретарі – Лепешенковій В.А., 
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, про визнання батьківства, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пярну Естоні, є батьком ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, актовий запис про народження №30, складений 29 березня 2017 року Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з березня 2016 року по травень 2017 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_4 в с. Варварівка Ніжинського району Чернігівської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 . В свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_4 . В актовому записі пр.о народження ОСОБА_3 відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, оскільки вона не перебувала у шлюбі. Він є біологічним батьком ОСОБА_3 , що не заперечує відповідач, але не бажає подати заяву до Відділу ДРАЦС для внесення змін до актового запису про народження. У зв`язку із чим, він змушений звернутися до суду.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити.
Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі за наявними матеріалами у справі. 
ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на неправдивість зазначених у позові обставин.
Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що 29 березня 2017 р. Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис № 30.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записана ОСОБА_4 , а батьком вказаний ОСОБА_5 .
При цьому, позивач зазначає, що саме він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відомості про батька дитини у актовому записі були вказані відділом ДРАЦС зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00044518878.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою,третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
В даному випадку прізвище, ім`я та по батькові позивача було зазначено саме за вказівкою матері, що відображено у свідоцтвах про народження дітей 
До вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72,частиною другою статті 129,частиною третьою статті 138,частиною третьою статті 139 цього Кодексу(частина перша статті 20 СК України).
Тлумачення норм СК України свідчить, що:
- законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства відповідно до статті 128 СК України та статті 129 СК України;
- у статті 128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту частини першої статті 20 СК України та статті 128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі статтею 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності; частина перша статті 129 СК України стосується ситуації, за якої оспорити батьківство може чоловік, який вважає себе батьком дитини, а батьком дитини записана інший чоловік. Тобто позивачем є чоловік, який вважає себе батьком дитини, а відповідачем - чоловік, який записаний батьком дитини.
Предметом доказування в цьому разі є наявність кровної спорідненості між дитиною і чоловіком, який вважає себе її батьком. 
У даному випадку до вимог про визнання батьківства на підставі статті 128 СК України, позовна давність не застосовується.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07.05.2009, заява № 3451/05).
На підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.09.2024 року була проведена судово-біологічна (судово-генетична) експертиза, на вирішення якої поставлено такі питання : чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічним батьком – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..
Відповідно до висновку експерта № 535 від 08.05.2024 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженого громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ймовірністю 99,9999999%, таким чином батьківство практично доведено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства – задовольнити.
Визнати, що громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пярну Естоні, є батьком ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, актовий запис про народження №30, складений 29 березня 2017 року Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в порядку ст.134 СК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. 

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
  Суддя:	  	Є.  С.  Козирський