Справа № 463/1751/26
Провадження № 2/466/2559/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:
25 лютого 2026 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9086289 від 23.12.2023року, в розмірі 33 950 грн., судовий збір, та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.
В обґрунтування вимог зазначає, що 23.12.2023 року між фізичною особою-позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №9086289, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором.
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжними документами. Натомість відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у встановлені договором строки кредит не повернув та не сплатив передбачені договором проценти і комісію.
26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №105-МЛ, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9086289 від 23.12.2023 року.
Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача становить 33 950 грн., з яких: 10 000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 22 950 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 1 000 грн. - прострочена заборгованість за комісією. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2026 року справу скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю. Вказана справа надійшла на адресу суду 31.03.2026 року.
Ухвалою суду від 01.04.2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №9086289.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 10 000 грн. строком на 105 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені договором. Згідно умов договору комісія за надання кредиту становила 1 000 грн., проценти за користування кредитом у пільговий період становили 2 250 грн., а проценти за користування кредитом у поточний період - 20 700 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений в електронній формі.
Відповідач для отримання кредиту зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми на веб-сайті кредитодавця. На підставі наданих ним даних кредитодавцем було створено обліковий запис та особистий кабінет відповідача.
У подальшому відповідач в особистому кабінеті зазначив реквізити банківської картки, на яку повинні були бути перераховані кредитні кошти, після чого кредитодавцем проведено її верифікацію.
Електронна ідентифікація відповідача здійснювалася шляхом перевірки правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону відповідача, а також шляхом використання ним логіну та паролю доступу до особистого кабінету.
Для отримання кредитних коштів відповідач заповнив заяву на отримання кредиту, після чого кредитодавцем було сформовано та направлено до особистого кабінету відповідача проєкт кредитного договору (оферту).
Після ознайомлення з умовами кредитування відповідач підтвердив прийняття пропозиції кредитодавця щодо укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, який був направлений на його номер мобільного телефону.
Таким чином, відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а відтак між сторонами було укладено електронний договір відповідно до вимог ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
На підтвердження факту укладення договору до матеріалів справи долучено довідку про ідентифікацію, анкету-заяву позичальника, паспорт споживчого кредиту та інші документи кредитної справи.
Крім того, факт виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується платіжними документами, відповідно до яких ТОВ «Мілоан» перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 10 000 грн.
Судом також встановлено, що 26 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №105-МЛ, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу належні йому права грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №9086289 від 23.12.2023 року.
На підтвердження переходу права вимоги до матеріалів справи долучено договір відступлення права вимоги та витяг з реєстру боржників, з яких вбачається, що позивач набув статусу нового кредитора у зобов`язанні відповідача.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, після укладення договору відступлення права вимоги саме ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань за кредитним договором та звертатися до суду за захистом порушеного права.
Як вбачається із виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором №9086289 від 23.12.2023 року становить 33 950 грн., з яких: 10 000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 22 950 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 1 000 грн. - прострочена заборгованість за комісією.
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, будь-яких доказів належного виконання зобов`язань або погашення кредитної заборгованості суду не подано.
Суд також враховує, що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору. Зокрема, відповідачу направлялась письмова претензія про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак вимоги кредитора залишились невиконаними.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору, факт надання відповідачу кредитних коштів, факт переходу права вимоги до позивача та розмір наявної заборгованості.
Натомість відповідач жодних доказів на спростування позовних вимог суду не подав, розрахунок заборгованості не оспорив та доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань не надав.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 950 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: копія договору про надання правової(правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, довіреність представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на укладення договорів про надання правової допомоги (для суду), копія ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1408806 від 20.10.2025 року, копія Акту наданих послуг №Д/16085 від 12.02.2026 року, копія Детального опису наданих послуг до Акту №Д/16085 від 12.02.2026 року.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 8 000 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. Окрім цього, до матеріалів справи не долучено документу, який би підтверджував факт понесення витрат адвокатом. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,суд,
у х в а л и в:
позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», суму заборгованості за Кредитним договором №9086289 від 23.12.2023 року в розмірі 33 950 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень) 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 2 662, 40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень). В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», код ЄДРПОУ:35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима