Номер провадження: 22-ц/813/1364/26 
Справа № 518/794/25
Головуючий у першій інстанції Гуржій А. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідачі - Приватне підприємство «ГСП», ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу Приватного підприємства «ГСП» в особі свого представника Салтана Руслана Володимировича
на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2025 року, постановлену Ширяївським районним судом Одеської області, у складі: судді Гуржій А.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГСП», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Ширяївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2025 року, якою у задоволенні заяви представника відповідача Приватного підприємства «ГСП» адвоката Салтана Р.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено (т. 2, а.с. 131-135).
В апеляційній скарзі відповідач ПП «ГСП» в особі свого представника Салтана Руслана Володимировича просить ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 26.09.2025 скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ГСП» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24637,79 грн.
Доводами апеляційної скарги є те, що:
- суд помилково ототожнює зловживання процесуальними правами, ознаки яких вказані в ст. 44 ЦПК України та за які суд може вчинити заходи процесуального примусу, з недобросовісними діями, ознаки яких ЦПК України не встановлені;
- позивач, звернувшись до суду, створив відповідачу умови, які змусили останнього звернутися до адвоката за професійною правничою допомогою з метою захисту своїх інтересів в суді та спонукало відповідача до укладення договору про надання правничої допомоги, який не укладався б за відсутності спору. Дії позивача щодо витребування доказів у ПП «ГСП» змусило витрачати час співробітників підприємства не на виконання своїх службових обов`язків, а на реагування на дії позивача та виконання ухвали суду про витребування документів. Подальше подання до суду заяви про залишення позову без розгляду свідчить, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у передбачуваному законом випадку;
- на необґрунтованість дій позивача, на думку скаржника, вказують і висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, яка мотивована тим, що вказана заява по суті є новим позовом;
- позивачем знову подані позови про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості (справи № 518/1465/25, 518/1466/25 та 518/1467/25), а отже використано норми процесуального права не для виконання завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а для ініціювання «процесу заради процесу», продовження спірного характеру правовідносин і станом правової невизначеності, що не можна вважати обґрунтованим (т. 2, а.с. 155-164).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 в особі свого представника Кузя Олександра Миколайовича просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 26.09.2025 без змін, зазначаючи про відсутність підстав для компенсації витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, оскільки позов поданий з огляду на об`єктивні підстави: наявність заборгованості за оренду з 2012 року, неодноразові порушення договору оренди, відсутність гарантій виплати. Також зазначає про не співмірність та недоведеність витрат на професійну правничу допомогу та відсутність порушень принципів справедливості та верховенства права (т. 2, а.с. 192-199).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, позивач ОСОБА_1 – у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судову повістку-повідомлення на 23.06.2026 отримала особисто 28.04.2026, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 227), а також у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки її повноважний представник – ОСОБА_3 отримав судову повістку-повідомлення на 23.06.2026 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 17.04.2026 о 04:54:35, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 225), відповідач ПП «ГСП» - у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки отримали судову повістку-повідомлення на 23.06.2026 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 17.04.2026 о 04:54:05, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 224), відповідач – ОСОБА_2 - у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки її повноважний представник – ОСОБА_4 отримав судову повістку-повідомлення на 23.06.2026 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 17.04.2026 о 04:54:35, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 224зв.), в судове засідання не з`явилися. 
Вказане в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2025 канцелярією Ширяївського районного суду Одеської області зареєстровано позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГСП», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою, в якому позивач просила:
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений від 21 травня 2015 року між ПП «ГСП» в особі директора Герасименка Сергія Павловича та ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Черевко Н.М. № 1348 від 13.08.2010, терміном на 49 років, площею 8,45 га, кадастровий номер 5125482500:01:003:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ширяївської селищної ради, Березівського району, Одеської області, дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 25.06.2015, номер запису про право в державному реєстрі 10183015;
- припинити право оренди за ПП «ГСП» на земельну ділянку, площею 8,45 га, кадастровий номер 5125482500:01:003:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ширяївської селищної ради, Березівського району, Одеської області, дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 25.06.2015, номер запису про право в державному реєстрі 10183015;
- стягнути з ПП «ГСП» на користь ОСОБА_1 заборгованість за користування земельною ділянкою, яка складає 54894 грн;
- стягнути з ПП «ГСП», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн та судовий збір у розмірі 1211 грн (т. 1, а.с. 1-26).
Одночасно із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів (т. 1, а.с. 28-33).
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 19.05.2025 відкрито провадження у справі із прийняттям рішення про розгляд справи в загальному позовному провадженні із призначенням підготовчого засідання (т. 1, а.с. 46-47).
05.06.2025 канцелярією Ширяївського районного суду Одеської області зареєстровано відзив на позовну заяву відповідача — Приватного підприємства «ГСП», поданий представником відповідача адвокатом Салтаном Р.В., в якому відповідач просив в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, заперечував щодо стягнення витрат на правову допомогу та зазначив про попередні (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести відповідач ПП «ГСП» у розмірі 10000 грн (т. 1, а.с. 52-64).
10.06.2025 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача — ОСОБА_2 , поданий представником відповідача адвокатом Салтаном Р.В., в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та зазначив про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які очікує понести відповідач ОСОБА_2 у розмірі 5000 грн (т. 1, а.с. 65-72).
16.06.2025 представник позивача адвокат Кузь О.М. звернувся до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 1, а.с. 73-77), яке задоволено ухвалою суду від 17.06.2025 (т. 1, а.с. 78-78зв.).
17.06.2025 представник позивача адвоката Кузь О.М. подав заяву про зміну предмета позову, в якому просив:
- прийняти заяву про зміну предмету позову;
- розірвати дію договору оренди земельної ділянки, укладеного 21 травня 2015 року між ПП «ГСП» в особі директора Герасименка Сергія Павловича та ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Черевко Н.М. № 1348 від 13.08.2010, терміном на 49 років щодо земельної ділянки, площею 8,49 га, кадастровий номер 5125482500:01:003:0139, розташованої на території Ширяївської селищної ради, Березівського району, Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 25.06.2015, номер запису про право в державному реєстрі прав 10183015;
- припинити право оренди за ПП «ГСП» на земельну ділянку, площею 8,45 га, кадастровий номер 5125482500:01:003:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ширяївської селищної ради, Березівського району, Одеської області, дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 25.06.2015, номер запису про право в державному реєстрі прав 10183015;
- стягнути з ПП «ГСП» на користь ОСОБА_1 заборгованість за користування земельною ділянкою, яка складає 54894 грн;
- стягнути з ПП «ГСП» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн та судовий збір у розмірі 2906,88 грн (т. 1, а.с. 79-86).
18.06.2025 представник позивача адвокат Кузь О.М. подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності (т. 1, а.с. 87-88).
18.06.2025 відбулося підготовче судове засідання, за участю: позивача та представника відповідачів адвоката Салтана Р.В. безпосередньо у залі судових засідань. У цьому засіданні, зокрема, до матеріалів справи долучені відзиви відповідачів, наданий строк для подання заперечень щодо заяви про зміну предмета позову (т. 1, а.с. 94-94зв.).
26.06.2025 до канцелярії суду надійшли заперечення щодо заяв позивача про витребування доказів та про зміну предмета позову, подані представником відповідача ПП «ГСП» адвокатом Салтаном Р.В. (т. 1, а.с. 104-111).
27.06.2025 відбулося підготовче судове засідання, за участю: представника позивача адвоката Кузя О.М. в режимі відеоконференції та представника відповідачів адвоката Салтана Р.В. безпосередньо у залі судових засідань (т. 1, а.с. 113-116).
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 27.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузь О.М. про зміну предмета позову (т. 1, а.с. 119-121).
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 27.06.2025 від відповідачів витребувані докази (т. 1, а.с. 122-123зв.).
09.07.2025 до канцелярії суду надійшли пояснення щодо витребування доказів, подані представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Салтаном Р.В. (т. 1, а.с. 130-131).
10.07.2025 до суду надійшли пояснення щодо витребування доказів, подані представником відповідача Приватного підприємства «ГСП» адвокатом Салтаном Р.В. (т. 1, а.с. 132-139).
17.07.2025 представник відповідача Приватного підприємства «ГСП» адвокат Салтан Р.В. подав заяву про застосування строку позовної давності (т. 1, а.с. 140-144).
18.07.2025 відбулося підготовче судове засідання, за участю: представника відповідачів адвоката Салтана Р.В. безпосередньо у залі судових засідань (т. 1, а.с. 151-151зв.).
Водночас цього ж дня, відповідно до акта від 21.07.2025, складеного керівником апарату суду та головним спеціалістом суду з ІТ, у суді було відсутнє Інтернет з`єднання з серверами ЄСІТС з 12 години до 15:30 години (т. 1, а.с. 154).
Ухвалою суду від 18.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено з наданням відповідачу Приватному підприємству «ГСП» продовженого строку виконання ухвали щодо витребування доказів (т. 1, а.с.152-152зв.).
27.07.2025 представник відповідача Приватного підприємства «ГСП» адвокат Султан Р.В. подав додаткові пояснення з питань виконання ухвали щодо витребування доказів (т. 1, а.с. 159-165).
01.08.2025 представник відповідача Приватного підприємства «ГСП» адвокат Салтан Р.В. подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності (т. 1, а.с. 173).
01.08.2025 судове засідання відкладено (т. 1, а.с. 178).
01.08.2025 представник позивача подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності (т. 1, а.с. 179-182).
01.08.2025 представник позивача подав заяву про надання додаткового строку на подання заперечень на клопотання про застосування строку позовної давності (т. 1, а.с. 183-189).
04.08.2025 канцелярією Ширяївського районного суду Одеської області зареєстровано заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузя О.М. про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (т. 1, а.с. 190-194).
06.08.2025 представник позивача адвокат Кузь О.М. подав заяву, в якій просить розглянути підготовче судове засідання у справі без його участі та участі позивача, клопотання про залишення позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (т. 1, а.с. 195-199).
14.08.2025 представник Приватного підприємства «ГСП» адвокат Салтан Р.В. подав письмові заперечення щодо заяви позивача про залишення позову без розгляду (т. 1, а.с. 200-205).
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 15.08.2025 року заяву представника позивача адвоката Кузь О.М. задоволено та позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГСП», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, припинення права оренди, стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою залишено без розгляду (т. 1, а.с. 209-210).
19.08.2025 через підсистему «Електронний суд» ПП «ГСП» в особі свого представника Салтана Руслана Володимировича подали заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просили долучити до матеріалів справи докази понесених ПП «ГСП» витрат на професійну правничу допомогу: Договір про надання правничої допомоги № 127/ГСП від 02.10.2024 Додаткову угоду від 07.05.2025 № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 127/ГСП від 02.10.2024, Додаток № 1 до Додаткової угоди від 07.05.2025 № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 127/ГСП від 02.10.2024, Акт виконаних робіт від 15.08.2025; ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ГСП» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24637,79 грн.
В обґрунтування заяви зазначено, що позивач, звернувшись до суду із позовом, створив ПП «ГСП» умови, які змусили підприємство звернутися до адвоката за професійною правничою допомогою з метою захисту своїх інтересів в суді та викликали необхідність укладення підприємством договору про надання правничої допомоги, в зв`язку з чим підприємство понесло витрати на професійну правничу допомогу. Дії позивача щодо витребування доказів у ПП «ГСП» змусило витрачати робочий час співробітників підприємства не на виконання своїх службових обов`язків, а на реагування на дії позивача та виконання ухвали суду про витребування документів. Подальше подання до суду заяви про залишення позову без розгляду свідчить, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у передбачуваних законом випадках (т. 2, а.с. 1-13). 
28.08.2025 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника Кузя Олександра Миколайовича подала заперечення на ухвалення додаткового рішення, в яких просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ПП «ГСП» - адвоката Салтана Руслана Володимировича щодо розподілу судових витрат, зазначаючи, що позивачка звернулася з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості та припинення дії договору, обґрунтовуючи свій позов тим, що з 2012 року відповідач взагалі не сплачує за оренду. Позивачка просила залишити позовну заяву без розгляду виключно з тих причин, щоб усунути недоліки звернення до суду та подати знову позов. Відповідач, на думку позивача, діє недобросовісно, примушуючи особу за рахунок стягнення таких сум коштів відмовитися від позову, а значить і відмовитися від захисту свої прав. Окрім того, зазначає, що один і той же представник відповідача ОСОБА_2 та ПП «ГСП» - адвокат Салтан Руслан Володимирович – представляв інтереси обох відповідачів, що свідчить про скоординовану поведінку, спрямовану на створення перешкод позивачу (т. 2, а.с.60-66).
Відмовляючи у задоволенні заяви ПП «ГСП», суд першої інстанції виходив з того, що в порядку визначеному ч. 5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
Під час розгляду справи судом жодні дії позивача не визнавалися недобросовісними та не було встановлено зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами.
У цій справі суд не встановив, а представник відповідача не довів фактів зловживання процесуальними правами зі сторони позивача, не застосовував до нього будь-яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою позивача, а не через зловживання процесуальними правами.
Відтак, суд вважав, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення заявника до суду за захистом порушеного права не може свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, переглядаючи оскаржувану ухвалу за доводами апеляційної скарги, вважає за потрібне зазначити наступне.
Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Частинами 5 та 6 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема в постановах від 26 вересня 2018 року в справі № 148/312/16-ц, від 12 листопада 2022 року в справі № 359/9512/17, від 14 січня 2021 року в справі № 521/3011/18, від 28 серпня 2025 року у справі № 357/5156/23.
Як вже зазначалося вище, вирішуючи заяву ПП «ГСП» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, суд не встановив, а представник відповідача не довів фактів зловживання процесуальними правами зі сторони позивача, не застосовував до нього будь-яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою позивача, а не через зловживання процесуальними правами.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про те, що позивач, звернувшись до суду, створив відповідачу умови, які змусили останнього звернутися до адвоката за професійною правничою допомогою, то такі колегія суддів відхиляє, оскільки у справі не встановлено, що позивач пред`явила завідомо безпідставний позов чи вчиняла будь-які умисні дії на затягування розгляду справи, а її звернення до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть вважатися необґрунтованими.
Отже, з огляду на обставини справи та доводи заяви Приватного підприємства «ГСП» в особі свого представника Салтана Руслана Володимировича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Доводи апеляційної скарги про помилкове ототожнення судом першої інстанції зловживання процесуальними правами, ознаки яких вказані в ст. 44 ЦПК України та за які суд може вчинити заходи процесуального примусу, з недобросовісними діями, ознаки яких ЦПК України не встановлені, на увагу не заслуговують, оскільки з системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами (постанова ВС від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18).
При цьому, саме статтею 44 ЦПК України передбачений перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами.
Інші доводи апеляційної скарги (щодо необґрунтованості дій позивача з посиланням на висновки, викладені в ухвалах суду першої інстанції з процесуальних питань та ініціювання інших позовів) колегія суддів не бере до уваги з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, оскільки такі не були заявлені стороною відповідача при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та відповідно їм не було надано оцінки судом першої інстанції.
Таким чином, порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ГСП» в особі свого представника Салтана Руслана Володимировича залишити без задоволення.
Ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 23 червня 2026 року 

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький