Справа № 517/81/26
Провадження № 3/517/42/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року с-ще Захарівка Одеської області

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Тростенюк В.А., за участю секретаря судових засідань Грабової І.Г., адвоката Шубіна О.П., поліцейського Куртіян А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 

ВСТАНОВИВ:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 558569 від 04 січня 2026 року та матеріалів справи встановлено, що 04 січня 2026 року біля 10 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Центральній в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ-11183», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосування газоаналізатора Alcotest Drager 6820 під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam», результат тесту 1,30 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.
09 березня 2026 року від адвоката Шубіна О.П. до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів адміністративної справи № 517/81/26, а саме: клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення № 517/81/26; Клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення № 517/81/26; Клопотання про фіксацію судового розгляду технічними засобами у справі №517/81/26; Клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами у справі № 517/81/26; Клопотання про визнання результатів огляду недійсними у справі № 517/81/26; Клопотання про виклик поліцейського у справі № 517/81/26; Клопотання про призначення адміністративного стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації у справі № 517/81/26; Письмові пояснення ОСОБА_1 у справі № 517/81/26; Копію скарги на неправомірні дії працівників поліції та доказ її направлення; Копію посвідчення НОМЕР_3 та копія військового квитка серії НОМЕР_4 ; Копію договору про надання правничої допомоги № б/н від 08.01.2026 р.; Копію договору про партнерство з надання правничої допомоги клієнтам ЮК «Прасолов, Шох і партнери» № б/н від 16.09.2025 р.
Постановою суду від 11 березня 2026 року клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишено без задоволення.
Клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення мотивоване тим, що згідно відеозапису, після зупинки транспортного засобу працівник поліції, підійшовши до транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 , взагалі не повідомив про підстави зупинки транспортного засобу згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та яке саме порушення ПДР було скоєно водієм, що стало причиною зупинення авто. Як пояснив працівник поліції, ним прийнято рішення про зупинення транспортного засобу у зв`язку з тим, що під час руху, у транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відкрились двері, проте матеріали справи, зокрема відеозапис з портативної нагрудної камери поліцейського або відеореєстратору, не містять фіксації даної події. Будь яких постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, поліцейським не складались.
Якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад, вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.
Жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським не було виявлено та не було повідомлено водієві. Законній вимозі поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння повинні обов`язково передувати законна зупинка транспортного засобу та безпосереднє виявлення ознак сп`яніння у водія.
Відповідно до відеозаписів вбачається, що працівник поліції до складання протоколу не роз`яснив водієві порядок проходження огляду на стан сп`яніння, право пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та наслідки відмови від такого проходження.
Тому вважає, що працівником поліції не було забезпечено ОСОБА_1 можливість пройти в установленому порядку у медичному закладі повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, як і не було отримано беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду або згоди з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотесту Драгер.

Клопотання про визнання результатів огляду недійсними мотивоване тим, що на відеозаписі (час на відеозапису – 10 год. 36 хв.) чітко видно те, що освідування ОСОБА_1 за допомогою Drager Alcotest 6820 проводилось з порушенням його вимог до експлуатації, а саме без проведення попереднього тестового забору навколишнього середовища.
Під час експлуатації приладу Drager Alcotest 6820 відсутні відомості про дотримання процедури його використання, зокрема здійснення попереднього забору навколишнього середовища, режим відбору повітря (автоматичний, ручний), наявність біля алкотестеру мобільних пристроїв, інших передаючих станцій.
Роздруківка з приладу Drager Alcotest 6820 є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 за наступних підстав: у даному чеку відсутнє взагалі посилання тому, що дане тестування було проведено відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 558569 та не зазначено місце проведення такого огляду. Даний результат не містить посилання на серію та номер протоколу, до якого він долучається та не зазначено місце його складання та не містить підпису, П.І.Б. оператора тестування. До протоколу додано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без зазначення дати та номеру акту.
Тому просить суд визнати процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а сам огляд та його результати недійсними.

Згідно клопотання про призначення адміністративного стягнення з урахувнням принципу індивідуалізації, просить суд у разі визнання ОСОБА_1 винним у інкримінованому йому правопорушенні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки автомобіль та право керування ним об`єктивно потрібні ОСОБА_1 для подальшої служби у ЗСУ.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 по справі № 517/81/26 вбачається, що працівником поліції не було забезпечено йому можливість пройти в установленому порядку у медичному закладі повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, як і не було отримано беззаперечної відмови від нього щодо проходження такого огляду.
Зазначає, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з його поведінки, відсутністю явних ознак алкогольного сп`яніння, надання згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.
Вказує, позбавлення його права керування транспортним засобом фактично паралізує не тільки його особисту службу, але й решти військовослужбовців, які задіяні до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, оскільки без права керування транспортним засобом він буду позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові обов`язки.
Просить суд врахувати його пояснення під час розгляду справи по суті та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 517/81/26, у відношенні нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами мотивоване тим, що відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Відеозапис, який наданий як доказ, має ознаки переривання, а саме відсутня основна вимога до фіксування правопорушення – безперервність відео фіксації, що прямо заборонено інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, яка зареєстрована за № 28/32999 в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 року.
Тому, просить суд визнати наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудної портативної камери поліцейського недопустимими та недостовірними доказами.
В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.
Адвокат Шубін О.П. у судовому засіданні просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 517/81/26, у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, аналогічні свої заперечення та пояснення виклав у клопотаннях, наданих суду.
Поліцейський Куртіян А.В. у судовому засіданні пояснив, що 04 січня 2026 року біля 10 год. 30 хв. під час патрулювання вулиць с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області було виявлено гр. ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ВАЗ-11183», державний номерний знак НОМЕР_2 та порушував правила дорожнього руху. Під час розмови з останнім у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти тест на газоаналізаторі Alcotest Drager або пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, правопорушник погодився та пройшов тест на газоаналізаторі Alcotest Drager 6820 під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam», результат тесту 1,30 %. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були роз`ясненні гр. ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.
08 квітня 2026 року від адвоката Шубіна О.П. на адресу суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи № 517/81/26 в якому просив суд прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи: копію адвокатського запиту до ВП № 2 (сел. Захарівка) Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 27.02.2026 року про надання інформації, копій документів та повного відеозапису з боді камери; копію відповіді на адвокатський запит від 03.03.2026 № 79418-2026 з додатками; копію адвокатського запиту до ВП № 2 (сел. Захарівка) Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 30.03.2026 року про надання інформації про стан розгляду скарги ОСОБА_1 ; копію відповіді на адвокатський запит від 03.04.2026 № 120551-2026 та додаток до нього; ордер та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
У відповідності до положень ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.«а» 2.9. ПДР, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами ч. ч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. 
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів «а» та «б» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7, розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Пунктами 1, 2, 10 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(додаток 2)(далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 558569 від 04 січня 2026 року, з якого вбачаються дані про особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення; тестом Drager № 328 від 04 січня 2026 року, результат тесту 1,30%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2026 року; диском із записом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та довідкою Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 67.2/641 від 29.01.2026.
Додані до матеріалів справи акт та направлення відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, містить усі необхідні реквізити та підписане уповноваженою службовою особою Національної поліції.
З дослідженого у судовому засіданні відеодиску вбачається, що 04 січня 2026 року біля 10 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем ВАЗ «11183» та був зупинений працівниками поліції, оскільки порушив правила дорожнього руху. Під час розмови з працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти тест на газоаналізаторі Alcotest Drager або пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, правопорушник погодився та пройшов тест на газоаналізаторі Alcotest Drager 6820 під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam», результат тесту 1,30 %.
Отже, відеозаписи розпочинаються з моменту початку виконання поліцейськими своїх службових обов`язків, на них зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погоджується. Відеозапис складається з декількох фрагментів, які в цілому відображають послідовність дій поліцейських. Зокрема, зафіксована процедура проходженняОСОБА_1  тесту на газоаналізаторі Alcotest Drager. 
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису ОСОБА_1 не надано.
Суд визнає вищевказаний відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що поставлено йому у вину.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Доводи адвоката Шубіна О.П. стосовно того, щодо матеріалів справи долучено відеозапис, який містить перерви в часі, що на його думку свідчить про те, що такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Також, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами.
Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Крім того, твердження адвоката з приводу того, що ОСОБА_1 поліцейський не роз`яснив порядок проходження огляду на стан сп`яніння, право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Зокрема, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції ні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні під час пропозиції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі, ні під час відмови проходження ОСОБА_1  тесту на стан сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest Drager, ні під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів, в тому числі під час складання протоколу щодо останнього.
Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичному диску, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладі, на що останній добровільно погодився. Поліцейські правомірно та обґрунтовано склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки та ознайомили останнього зі змістом складених відносно нього адміністративних матеріалів.
Враховуючи вищенаведене, доводи сторони захисту наведені ним у письмових клопотаннях та письмових поясненням ОСОБА_1 не підтверджуються належними та допустимими доказами та повністю спростовуються наявними в матеріалах провадження дослідженими даними та не свідчать про те, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.
Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення, а також є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665, 60 грн., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, 245, 278, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34 000 грн., що передбачено ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: