справа № 361/2358/23
провадження № 1-кп/361/540/24
01.06.2026

ВИРОК
Іменем України
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023111130000345 від 02.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не депутата, не інваліда, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх дітей, раніше судимого:
- 12.07.2002 Апеляційним судом Київської області за ч. 2 п. 9 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років;
- 12.11.2013 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- 29.12.2018 Ірпінським міським судом Київської області за ст. 391, 71, 72 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Історія провадження
27.03.2023 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження № 12023111130000345 від 02.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою суду від 27.03.2023 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
30.03.2023 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
01 лютого 2023 року, близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебував поблизу магазину «Магніт», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Олександра Білана, 3, де побачив раніше наглядно знайомого ОСОБА_6 , який рухався в напрямку будинку №5 по вул. О. Білана та у нього виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, того ж дня, а саме 01.02.2023, приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 прослідував за потерпілим ОСОБА_6 до під`їзду №1 буд. №5 по вул. О. Білана у м. Бровари, в якому останній проживає та діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого, який ішов попереду нього та був обернутий до ОСОБА_4 спиною, після чого останній застосовуючи фізичну силу, наніс ОСОБА_6 1 (один) удар ногою в область потилиці та шийного відділу, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальтове покриття, таким чином ОСОБА_4 подолав можливість потерпілого чинити йому опір.
В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, користуючись безпорадним станом потерпілого, діючи в умовах воєнного стану, відкрито викрав шкіряну сумку чорного кольору, яка знаходилася на правому плечі потерпілого, зірвавши її з нього, всередині якої знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , закордонний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 100 грн., мобільний телефон марки «Орро» моделі «А 55», чорного кольору, вартістю 4900 грн., грошові кошти у невстановленій сумі, після чого ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 у невстановленій сумі.
Отже, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Позиції учасників судового провадження
За результатами судового розгляду прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, зазначив, що дії обвинуваченого містять всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій. Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. 
Обвинувачений вину щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не визнав, зазначив що не погоджується з кваліфікацією його дій органом досудового розслідування, оскільки він вчинив грабіж, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті, а не розбій.
Під час його допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що подія вчинення кримінального правопорушення відбулася у місті Бровари біля магазина «Магніт». ОСОБА_6 стояв біля магазина з пивом. Він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_6 . Надалі вони купили в магазині кілька пляшок горілки. Через певний проміжок часу після цього, 01 лютого 2023 року приблизно о 19 годині він з ОСОБА_6 пішов в одному напрямку, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли в іншому напрямку. Зазначив, що він раптово захотів забрати сумку у ОСОБА_6 , який йшов попереду нього за кілька метрів. Схопивши сумку він не зміг її відібрати одразу, тому він з потерпілим втратили рівновагу та впали. ОСОБА_6 свідомість не втрачав, оскільки лаявся на нього нецензурною лексикою. Після падіння йому вдалося зірвати сумку з плеча ОСОБА_6 та піти. Потерпілий кричав йому вслід. В сумці було 2000 гривень.
Захисник наголосила на неправильній кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки вчинене ним діяння є насильницьким грабежем, а не розбоєм, тому повинно кваліфікуватися за ч. 4 ст. 186 КК України. Підкреслила, що стороною обвинувачення не доведений факт втрати потерпілим свідомості, а тому заволодіння майном потерпілого відбулося без застосування насильства, яке є небезпечним для його життя чи здоров`я. 
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув. Прокурор повідомив, що потерпілий помер, а тому прокурор зазначив, що допитати його неможливо, а також відмовився від проведення допиту свідків обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки вони не прибувають в судові засідання і наразі неможливо встановити їх місцезнаходження. Неможливість виконання ухвал суду про примусовий привід цих свідків на судові засідання зафіксована у матеріалах судової справи. Зазначив, що досліджених в судовому засіданні доказів та допитаних свідків достатньо для доведення винуватості обвинуваченого.
Мотиви суду і докази на підтвердження встановлених судом обставин 
За змістом ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину.
Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.
Незважаючи на те, що обвинувачений вину не визнав, суд дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за фактичних обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами. 
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 01.02.2023 він ще з трьома чоловіками серед яких був потерпілий ОСОБА_6 вживав алкогольні напої біля магазину «Магніт», який розташований на вул. Білана, м. Бровари. Він бачив, що у ОСОБА_6 в гаманці були кошти, оскільки він дав гроші комусь з присутніх осіб, можливо ОСОБА_4 на проїзд. Після розпивання алкоголю пішли разом з ОСОБА_6 , але він потім пішов в іншу сторону до лісу. Нападу не бачив, але чув що розбилась пляшка. Через деякій час зустрівся з ОСОБА_4 , який був зі шкіряною сумкою та дав йому 800 гривень, які він потім добровільно видав поліцейським. Не пам`ятає чи була у ОСОБА_4 сумка, коли вони були біля магазину. Також зазначив, що йому невідомо чи були у ОСОБА_4 гроші на момент їх перебування біля магазину, але можливо обвинувачений просив ОСОБА_6 дати йому кошти на проїзд.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що працює в охоронній фірмі. 02.02.2023 вночі йому зателефонував керівник і дав вказівку взяти участь у слідчій дії. Він прибув в поліцію, де відбувалось затримання ОСОБА_4 . Права та обов`язки йому роз`яснювались. Показав, що у ОСОБА_4 вилучили сумку, в якій були гроші та документи на прізвище ОСОБА_11 зокрема посвідчення особи з інвалідністю, паспорт та інші. Пояснив, що затриманий сказав, що це його сумка, а про те що йому її видали на першому поверсі у відділенні поліції він не пам`ятає щоб ОСОБА_4 говорив. Однак, якщо це зазначено у протоколі, то так і було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що у 2023 році, точної дати не пам`ятає він з напарником ОСОБА_10 брав участь в проведені затримання ОСОБА_4 в поліції. Під час затримання у ОСОБА_4 були вилучені грошові кошти та документи видані на ім`я ОСОБА_13 . Права та обов`язки роз`яснювались працівником поліції. Показав, що в ОСОБА_4 була наплічна сумка або на ньому або лежала поруч, він не пам`ятає. ОСОБА_4 сказав, що сумка його, але що в середині не пам`ятає. З сумки дістали документи та гроші.
Показання свідків об`єктивно узгоджуються між собою та з іншими доказами, не мають суттєвих суперечностей, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а тому суд оцінює їх як достовірні та правдиві.
Крім показань свідків, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується документами та висновками експертиз.
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.02.2023 ОСОБА_6 звернувся в поліцію з заявою про те, що 01.02.2023 близько 18 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Бровари, вул. О. Білана здійснив напад на нього, завдавши удар в область голови та відкрито заволодів його майном, а саме сумкою з грошовими коштами, мобільними телефонами та особистими речами.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.02.2023 з доданою до нього фототаблицею оглянуто ділянку місцевості за адресою: вул. Олександра Білана, буд. №5 біля під`їзду №1, м. Бровари, Броварський район, Київська область на якій виявлені та вилучені скляні уламки пляшки з під горілки «Первак» на асфальтовому покритті на відстані приблизно 4 м. від під`їзду та сліди крові на асфальтовому покритті на відстані приблизно 1 метр від уламків скляної пляшки ліворуч від входу. Відеокамер поблизу цієї ділянки не виявлено. 
Згідно з протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 02.02.2023 потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка 01.02.2023 приблизно о 18 год. здійснила на нього напад. Потерпілий впізнав обвинуваченого. зокрема, за такими ознаками: овальне обличчя, гостре підборіддя, прямий ніс, високе чоло, тонкі губи та брови, легка щетина на обличчі.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02.02.2023 за адресою: вул. Олександра Білана поблизу буд. №5, м. Бровари, Броварський район, Київська область за участю потерпілого ОСОБА_6 було встановлено, що 01.02.2023 близько 18 год. 00 хв. потерпілий підійшов до магазину «Магніт», де зустрів свої знайомих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Після чого потерпілий купив у магазині пляшку горілки, яку вони всі разом розпили. Потім потеплілий пішов додому. Підходячи до під`їзду потерпілий почув позаду кроки, озирнувся та побачив ОСОБА_4 , який йшов за ним та повернувся назад і направився знову до під`їзду. Майже відразу після цього потерпілий відчув різкий удар по потилиці та впав на землю на локоть лівої руки. Після чого, коли потерпілий повертався майже без свідомості, то побачив, як ОСОБА_4 зірвав у нього із плеча сумку та почав тікати.
З протоколу слідчого експерименту від 02.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за участю свідка ОСОБА_8 вбачається що ввечері 01.02.2023 ОСОБА_6 прямував у напрямку вул. Білана, 5, він йшов позаду ОСОБА_6 і побачив, що ОСОБА_4 розігнався та ногою ззаду вдарив потерпілого по шиї внаслідок чого потерпілий впав. ОСОБА_4 відібрав сумку, яка була у ОСОБА_6 на плечі та наніс потерпілому удар внаслідок чого потерпілий та на деякий час втратив спроможність здійснювати рухи. Після чого свідок пішов з місця події.
Відповідно до слідчого експерименту від 02.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за участю свідка ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проходячи повз вул. Білана буд. 2 біля магазину «Магніт» та зустрів ОСОБА_6 , який купив випити та вони направилися в напрямку будинку АДРЕСА_2 . Після чого він став за будинком та почув звук, що розбилася пляшка та побачив, що ОСОБА_6 лежить на асфальті після чого він розвернувся та пішов.
Згідно з протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 02.02.2023 з доданою до нього фототаблицею у ході проведення особистого обшуку затриманого у правій зовнішній кишені чорних спортивних штанів в які останній був одягнутий були виявлені грошові кошти та банківську карту. Також у затриманого було виявлено чоловічу шкіряну сумку чорного кольору з ременем, який був розірваний, в якій знаходилися документи видані на ім`я ОСОБА_6 та інші речі. На запитання слідчого ОСОБА_4 відповів, що сумка належить йому, але що в середині невідомо, оскільки йому передали цю сумку на першому поверсі у районному відділі поліції. ОСОБА_4 під час затримання був одягнутий в куртку синього кольору з червоними смужкам, яку було вилучено.
Відповідно до протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.02.2023 потерпілий ОСОБА_6 впізнав належну йому сумку, яка тривалий час перебувала у його користуванні за формою сумки, формою та розміром застібки кишені, зовнішніми швами сумки та за наявною на сумці фурнітурою. Також потерпілий впізнав куртку в яку був одягнутий ОСОБА_4 , коли він його зустрів за адресою: вул. Білана, м. Бровари біля магазину «Магніт».
Вказані протоколи слідчих та процесуальних дій, документи та речові докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні отримані в порядку передбаченому КПК України. Відомості які містяться у зазначених документах прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення та мотиви злочину, а також особу, що його вчинила. При цьому, надані у ході судового розгляду показання свідків в цілому кореспондуються з даними відображеними у вказаних документах та узгоджуються між собою.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 32 від 02.02.2023 у потерпілого ОСОБА_6 виявлені: забійна рана та підшкірна гематома в області ліктьового суглобу; підшкірна гематома в потиличній області. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 01.02.2023 та відносяться до категорії: забійна рана в області лівого ліктьового суглобу – легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підшкірна гематома в потиличній області – легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи №03/32 від 17.02.2023 у потерпілого ОСОБА_6 виявлені: забійна рана та підшкірна гематома в області ліктьового суглобу; підшкірна гематома в потиличній області. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 01.02.2023 та відносяться до категорії: забійна рана в області лівого ліктьового суглобу – легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підшкірна гематома в потиличній області – легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , вони могли утворитись за обставин вказаних потерпілим у протоколі допиту та при проведенні слідчого експерименту. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , вони могли утворитись за обставин вказаних свідком ОСОБА_8 в протоколі допиту та при проведенні слідчого експерименту. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 експерт вважає, що утворення підшкірної гематоми в потиличній області при падінні з висоти власного зросту виключається; забійна рана та підшкірна гематома в області лівого ліктьового суглобу утворились при падінні після удару ногою в потиличну область.
Допитаний у судовому засіданні експерт пояснив, що проводив судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_6 . Дати постанови слідчого у висновку не зазначив, тому що постанова була без дати та експерт не наділений компетенцією досліджувати якість документа слідчого, а повинен оглянути особу та описати тілесні ушкодження. Додаткова судово-медична експертиза потерпілого проводилась для уточнення механізму утворення тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому і ця експертиза не є повторною, тобто другий раз ОСОБА_6 не обстежувався, а експертиза була здійснена на підставі наданих документів. Рана на лікті, яка була спричинена потерпілому загоюється більше шести днів, тому відноситься до тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відомості щодо втрати свідомості потерпілим зазначені у висновках експертизи виключно зі слів ОСОБА_17 .
Як вбачається з висновків товарознавчої експертизи від 09.02.2023 №СЕ-19/111-23/6500-ТВ ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «OPPO» A55 4/64 GB Starry Black у справному стані, з незначними пошкодженнями у вигляді потертостей від користування, придбаного в червні 2022 року станом на 01.02.2023 складала 4429,33 гривень.
Зазначені висновки експертиз суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто відповідають вимогам КПК України.
Дослідивши усі надані стороною обвинувачення докази, надавши кожному з них належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_4 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим
Суд визнає недоведеною обставину викладену в обвинувальному акті щодо втрати потерпілим свідомості після падіння на асфальтове покриття внаслідок удару ОСОБА_4 , тому що ця обставина не підтверджується достатніми доказами. Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за участю потерпілого ОСОБА_6 потерпілий зазначив, що після падіння повертався майже без свідомості і побачив, як ОСОБА_4 зірвав у нього із плеча сумку та почав тікати, тобто сам ОСОБА_6 під час цієї слідчої дії зазначав, що не втрачав свідомості. Обвинувачений під час допиту у судовому засіданні також вказав, що ОСОБА_6 свідомість не втрачав. З протоколу слідчого експерименту від 02.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за участю свідка ОСОБА_8 вбачається що свідок вказує, що потерпілий на деякий час втратив спроможність здійснювати рухи, але не вказує, що це відбулось внаслідок втрати ним свідомості. Жоден з досліджених судом доказів не підтверджує обставину викладену в обвинувальному акті щодо втрати потерпілим свідомості, а тому вона є недоведеною стороною обвинувачення. Недоведеність вказаної обставини, на переконання суду, не впливає на кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім того, суд вважає недоведеною, що у сумці потерпілого ОСОБА_17 , якою внаслідок нападу заволодів обвинувачений знаходились грошові кошти у зазначеній в обвинувальному акті сумі, а саме грошові кошти: в сумі 8 000 тис. грн. та грошові кошти у сумі 1700 доларів США (згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти НБУ станом на 01.02.2023 складала 36 гривень 56 копійок за 1 долар США, що становить 65 808 гривень і, як наслідок, вважає недоведеним стороною обвинувачення завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 78 808 гривень. Жодними доказами, які наявні у судовій справі та показаннями свідків ці суми коштів, які зазначені в обвинувальному акті не підтверджені. Так, потерпілий у судовому засіданні не допитувався у зв`язку з його смертю, а тому суд не може з`ясувати суму коштів, яка була у потерпілого в сумці станом на час вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Обвинувачений під час допиту вказав, що у сумці потерпілого було 2000 грн. Отже, сума коштів, яка знаходилась в сумці потерпілого, а так само загальна сума майнової шкоди, яка зазначена в обвинувальному акті не доведена. Разом з тим, нанесення потерпілому майнової шкоди, та наявність у сумці ОСОБА_17 грошових коштів у невстановленій сумі доведена поза розумним сумнівом. Розмір майнової шкоди нанесеної потерпілому обвинуваченим не впливає на кримінально-правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки цей злочин вважається закінченим з моменту нападу.
Оцінка доводів сторони захисту
Захисник та обвинувачений наполягали на тому, що дії ОСОБА_4 за обставин викладених в обвинувальному акті містять ознаки насильницького грабежу, а не розбою, оскільки легкі тілесні ушкодження заподіяні потерпілому не були небезпечними для його життя та здоров`я. Стороною обвинувачення не доведено, що потерпілий втратив свідомість після нанесення йому удару обвинуваченим, що спростовує правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, зазначеної в обвинувальному акті. Оцінюючи ці доводи суд зазначає, що розбій як злочин проти власності - це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. У разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність, а також життя і здоров`я потерпілої особи. Розбій характеризується як злочин, що має усічений склад, тобто вважається закінченим з моменту нападу. Згідно з висновками судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_6 виявлені: забійна рана та підшкірна гематома в області ліктьового суглобу; підшкірна гематома в потиличній області. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 01.02.2023 та відносяться до категорії: забійна рана в області лівого ліктьового суглобу – легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підшкірна гематома в потиличній області – легких тілесних ушкоджень. Насильницький грабіж це відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Одночасно ст. 187 КК України як склад злочину визначено напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Отже єдиним чинником який відрізняє ці два суміжних складів злочинів є саме ознака небезпечності насильства для життя чи здоров`я потерпілого. Легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я охоплюються складом грабежу поєднаного з насильством.
Однак під час розмежування грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винної особи. Так, обвинувачений зненацька завдав потерпілому удару ззаду ногою в потилицю (шийний відділ) внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальтове покриття, в результаті чого ОСОБА_4 подолав можливість потерпілого чинити йому опір. Падіння потерпілого з висоти його росту на асфальт після раптового удару ззаду в потилицю суд вважає небезпечним для здоров`я потерпілого навіть, не зважаючи на те, що стороною обвинувачення не доведено, що  ОСОБА_6 втрачав свідомість.
Отже, за встановлених у цьому провадженні фактичних обставин, мав місце розбій, який передбачає напад, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, а тому суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 187 КК України 
Мотиви призначення покарання
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених статею 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. 
Суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України є особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України. Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, характеризується за місцем проживання посередньо, порушень громадського порядку не допускає, скарг від сусідів на нього не надходило. Також суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим: 12.07.2002 Апеляційним судом Київської області за ч. 2 п. 9 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 10 (десять) років; 12.11.2013 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців; 29.12.2018 Ірпінським міським судом Київської області за ст. 391, 71, 72 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, маючи незняті та непогашені судимості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. 
Суд також бере до уваги позицію потерпілого ОСОБА_6 щодо призначення покарання ОСОБА_4 , викладену у його заяві від 27.03.2023. В цій заяві потерпілий зазначив, що не має претензій до обвинуваченого щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди та просив призначити ОСОБА_4 м`яке покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання згідно з ст. 66 КК не встановлені.
Обставинами, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та рецидив злочинів.
Так, згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 потерпілий ОСОБА_6 є особою з інвалідністю третьої групи загальне захворювання, тобто злочин обвинуваченим був скоєний щодо особи з інвалідністю і ця обставина встановлена у ході судового .
Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
12.11.2013 Броварським міським судом Київської області було засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців і судимість за скоєння цього злочину не була знята чи погашена станом на 01 лютого 2023 року, коли обвинувачений вчинив новий злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України. Отже, суд констатує наявність у діях ОСОБА_4 рецидиву злочинів.
Враховуючи, перелічені вище обставини та інформацію про особу винного, суд дійшов висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, оскільки лише таке покарання буде достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також суд застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації належного ОСОБА_4 майна, оскільки призначення цього покарання відповідно до санкції ч. 4 ст. 187 КК України є обов`язковим.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд наразі не вбачає. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 171 КПК України вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_4 з часу його затримання, а саме з 02.02.2023 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стосовно процесуальних витрат суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому, витрати на проведення за проведення товарознавчої експертизи від 09.02.2023 №СЕ-19/111-23/6500-ТВ у розмірі 566 (п`ятсот шістдесяти шести) грн 34 (тридцяти чотирьох) коп. слід стягнути з ОСОБА_4 .
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Речові докази у справі: 
диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 31 31 WJ230433531); диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad 31 диск WJ230433531); диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 31 WJ230433531), які приєднано до матеріалів кримінального провадження слід залишити у матеріалах кримінального провадження № 12023111130000345 від 02.02.2023;
уламки скляної пляшки з під горілки «Первак» та змив РБК з асфальтового покриття, передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області необхідно знищити;
дві купюри номіналом по 1000 грн. (серія та номер ВЛ4929689 та АА6829828; 4 (чотири) купюри номіналом по 500 грн. (серія та номер АГ6111252, ЛВ0740662, AH4033955, ЄГ3088439); 2 (дві) купюри номіналом по 20 грн. (серія та номер ЮЄ0457800, ЕА2846099); 3 (три) купюри номіналом по 5 грн. (серія та номер Ю35634671, УВ1887247, ТГ 4707253); банківську картку «ПриватБанк» золотистого кольору «універсальна» 4149629317235638 дата 08/24; шкіряну сумку чорного кольору з ременем який на момент обшуку розірваний; копію паспорта на ім`я ОСОБА_6 ; «учотная послужная карточка» на ім`я ОСОБА_6 ; дві картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 НЕ182488, військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ; посвідчення особи з інвалідністю на ім`я ОСОБА_6 ; аркуші паперу з рукописним текстом 17 шт.; фотокартку чоловіка; карту клієнта «Мережа аптек D.S»; грошові купюри радянського зразку 4 шт.; зв`язку з трьома металевими ключами та одним магнітним ключем; зв`язку з п`ятьма металевими ключами та одним магнітним ключем; предмет який за своїми візуальними ознаками схожий на розкладний ніж червоного кольору без маркувань та з емблемою у формі хреста, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 слід лишити у його власності.
куртку синього кольору з червоними смужками, належну ОСОБА_4 , яку направлено на молекулярно-генетичну експертизу до НДЕКЦ МВС необхідно повернути ОСОБА_4 та залишити у його власності.
У межах кримінального провадження ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 27.03.2023 позивач ОСОБА_6 подав заяву про відкликання позовної заяви. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
За таких обставин суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.
Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована потерпілому про що свідчить його заява про відсутність майнових претензій до обвинуваченого від 27.03.2023. Арешти на майно не накладались.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 02.02.2023 та зарахувати строк його перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи від 09.02.2023 №СЕ-19/111-23/6500-ТВ у розмірі 566 (п`ятсот шістдесяти шести) гривень 34 (тридцяти чотирьох) копійок.
Речові докази у справі: 
диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 31 31 WJ230433531); диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad 31 диск WJ230433531); диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (PAP6 31 WJ230433531), які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження № 12023111130000345 від 02.02.2023;
уламки скляної пляшки з під горілки «Первак» та змив РБК з асфальтового покриття, передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області знищити;
дві купюри номіналом по 1000 грн. (серія та номер ВЛ4929689 та АА6829828; 4 (чотири) купюри номіналом по 500 грн. (серія та номер АГ6111252, ЛВ0740662, AH4033955, ЄГ3088439); 2 (дві) купюри номіналом по 20 грн. (серія та номер ЮЄ0457800, ЕА2846099); 3 (три) купюри номіналом по 5 грн. (серія та номер Ю35634671, УВ1887247, ТГ 4707253); банківську картку «ПриватБанк» золотистого кольору «універсальна» 4149629317235638 дата 08/24; шкіряну сумку чорного кольору з ременем який на момент обшуку розірваний; копію паспорта на ім`я ОСОБА_6 ; «учотная послужная карточка» на ім`я ОСОБА_6 ; дві картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 НЕ182488, військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ; посвідчення особи з інвалідністю на ім`я ОСОБА_6 ; аркуші паперу з рукописним текстом 17 шт.; фотокартку чоловіка; карту клієнта «Мережа аптек D.S»; грошові купюри радянського зразку 4 шт.; зв`язку з трьома металевими ключами та одним магнітним ключем; зв`язку з п`ятьма металевими ключами та одним магнітним ключем; предмет який за своїми візуальними ознаками схожий на розкладний ніж червоного кольору без маркувань та з емблемою у формі хреста, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 лишити у його власності.
куртку синього кольору з червоними смужками, належну ОСОБА_4 , яку направлено на молекулярно-генетичну експертизу до НДЕКЦ МВС повернути ОСОБА_4 та залишити у його власності.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1