ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/428/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” в особі Миколаївської філії Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” (адміністрація Миколаївського морського порту)
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р., ухвалене суддею Ковалем С.М.,
у справі № 915/428/25
за позовом Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” в особі Миколаївської філії Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” (адміністрація Миколаївського морського порту)
до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства ,,НІБУЛОН”
про стягнення 1398,36 грн,
встановив:
Державне підприємство ,,Адміністрація морських портів України” в особі Миколаївської філії Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” (адміністрація Миколаївського морського порту) (далі – ДП ,,АМПУ”) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства ,,НІБУЛОН” (далі – ТОВ СП ,,НІБУЛОН”) портових зборів (корабельний, адміністративний, санітарний), а також 3% річних та інфляційних втрат з суден ТОВ СП ,,НІБУЛОН”, які забезпечували завантаження 36 іноземних суден (в тому числі ,,BAO RUN”, прапор Hong Kong) на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв в період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р., в порядку ст.85 Кодексу торговельного мореплавства, ст.22 Закону України ,,Про морські порти України”, п.п.2.1, 7.1, 8.1-8.2 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.04.2024 р. відкрито провадження у справі № 915/411/24 про стягнення грошових коштів у сумі 2722494,11 грн, з яких: 191372,17 грн – адміністративний збір; 1478784,95 грн – корабельний збір; 35488,26 грн – санітарний збір; 164743,19 грн – 3% річних; 852105,54 грн – інфляційні втрати.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 р. у справі № 915/411/24 роз`єднано позовні вимоги по стягненню портових зборів (корабельний, адміністративний, санітарний), а також 3% річних та інфляційних втрат з баржебуксирних складів суден ТОВ СП ,,НІБУЛОН”, які забезпечували завантаження 36 іноземних суден в період з 01.08.2020 р. по 31.12.2020 р., та виділено в самостійні провадження позовні вимоги, згруповані по баржебуксирним складам суден, які забезпечували завантаження конкретного іноземного судна.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2025 р. прийнято до провадження справу № 915/226/25 за позовними вимогами про стягнення грошових коштів з баржебуксирних складів, які забезпечували завантаження іноземного судна ,,BAO RUN” (суднозахід 04-14.08.2020 р.), у загальній сумі 101645,97 грн, з яких: 62850,10 грн – основний борг; 6397,39 грн – 3% річних; 32398,48 грн – збитки від інфляції.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 р. у справі № 915/226/25 роз`єднано позовні вимоги шляхом виділення в самостійні провадження позовні вимоги про стягнення портових зборів по буксирам та баржам, які забезпечували завантаження іноземного судна ,,BAO RUN” (суднозахід 04-14.08.2020 р.), у т.ч. позовні вимоги про стягнення грошових коштів у загальній сумі 1398,36 грн, з яких: 864,50 грн – основний борг; 88,22 грн – 3% річних; 445,64 грн – збитки від інфляції, по суднозаходу 06.08.2020 р. буксиру ,,НІБУЛОН-101” виділено в окреме провадження.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.03.2025 р. прийнято до провадження справу № 915/428/25 за позовними вимогами про стягнення грошових коштів у загальній сумі 1398,36 грн, з яких: 864,50 грн – основний борг; 88,22 грн – 3% річних; 445,64 грн – збитки від інфляції, по суднозаходу 06.08.2020 р. буксиру ,,НІБУЛОН-101”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що належний ТОВ СП ,,НІБУЛОН” буксир кваліфікується ДП ,,АМПУ” як вантажне судно, яке здійснювало на зовнішньому рейді морського порту ,,Миколаїв” вантажно-розвантажувальні роботи (комерційний вантажний рейс), у зв`язку з чим відноситься до суден групи ,,А” згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, для яких передбачена необхідність сплати портових зборів, а не до портофлоту групи ,,Е”, які звільнені від сплати портових зборів. 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р. у справі № 915/428/25 (суддя Коваль С.М.) в задоволенні позову відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що буксир ,,НІБУЛОН-101”, який 06.08.2020 р. здійснював буксирування несамохідної баржі НБЛ-011 по маршруту ,,Очаків рейд порту” – ,,РДММП (1)” та у зворотному напрямку не виконував у цих операціях комерційного вантажного рейсу у розумінні ст.909 ЦК України, а забезпечував операції з навантаження/вивантаження, тобто діяв як судно групи ,,Е”, з яких портові збори не справляються. 
Місцевим господарським судом встановлено, що переміщення баржебуксирного складу відбувалось в порту ,,Миколаїв” без заходу до інших портів, та зазначено, що в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2021 р. у справі № 915/400/20 міститься правова позиція про те, що: вантажна операція, яка здійснюється суднами портового флоту в межах морського порту, не є тотожною комерційному вантажному рейсу судна, що здійснюється у межах правовідносин з перевезення; судна портового оператора/оператора терміналу ТОВ СП ,,НІБУЛОН”, які задіяні в операціях із завантаження іноземного морського судна на зовнішньому рейді морського порту ,,Миколаїв”, віднесені до групи ,,Е” (портофлот).
Не погодившись з ухваленим рішенням, ДП ,,АМПУ” подало апеляційну скаргу, в якій просить: 
- відповідно до ст.81 ГПК України задовольнити клопотання позивача, яке міститься у позовній заяві, а саме витребувати у відповідача: докази по кожній партії вантажу на кожній окремій баржі (на баржі НБЛ-011 – 4102,00 т. пшениці з м. Нікополь; на баржі НБЛ-011 – 3854,51 т. ячменю з терміналу ТОВ СП ,,НІБУЛОН” у м. Миколаїв); коносаменти; доручення на відвантаження експортних вантажів; суднові журнали, які ведуться на кожному буксирі, який перевозив зазначений вантаж пшениці та ячменю на баржах НБЛ-011 (згідно квитанцій СРРС №№ 11098, 11183, 11538, 11600, 11669, 11695, 11938, 12220); суднові журнали, які ведуться на самохідному крановому судні (плавкрані) (Святий Миколай за 06.08.2020 р., Нібулон Макс за 06.08.2020 р.);
- відповідно до ст.64 ГПК України зобов`язати відповідача надати відповіді на запитання позивача, які викладені на сторінці 64 позовної заяви в порядку письмового опитування;
- скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р. у справі № 915/428/25 повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що буксир ,,НІБУЛОН-101” перетнув межі акваторії морського порту ,,Миколаїв”, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів та свідчить про обґрунтованість нарахування позивачем портових зборів за ставками групи ,,А”.
Крім того, на думку скаржника, в порушення ст.247 ГПК України місцевий господарський суд розглянув справу у спрощеному позовному провадження, хоча, враховуючи ціну первісного позову (2722494,11 грн), справа № 915/428/25, як і всі інші виділені зі справи № 915/411/24 вимоги, підлягають розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 р. у справі № 915/428/25: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП ,,АМПУ” на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2025 р. у справі № 915/428/25; встановлено ТОВ СП ,,НІБУЛОН” строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень щодо заявлених ДП ,,АМПУ” клопотань до 20.03.2026 р.
У строк, встановлений судом, ТОВ СП ,,НІБУЛОН” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р. у справі № 915/428/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП ,,АМПУ” – без задоволення.
Відповідач вказує, що буксир ,,НІБУЛОН-101”, здійснюючи операції буксирування баржи НБЛ-011 (квитанція № 11600: ,,Очаків рейд порту” – ,,РД ММП (1)” та квитанція № 11669: ,,РД ММП (1)” – ,,Очаків рейд порту”), забезпечував операції із завантаження у межах господарської діяльності відповідного портового оператора, тобто діяв як судно групи ,,Е” (портофлот), які звільнено від сплати корабельного, санітарного, адміністративного збору, та не виконував у цих операціях комерційного вантажного рейсу між портами.
Також у відзиві вказано, що твердження апелянта про те, що ціна позову у справі № 915/428/25 складає 2722494,11 грн, не відповідають фактичним обставинам, і, як наслідок, твердження апелянта про те, що дана справа з ціною позову в розмірі 1398,36 грн має розглядатись виключно в загальному провадженні, не ґрунтуються на приписах ст.12 ГПК України.
Окремо ТОВ СП ,,НІБУЛОН” заперечило проти задоволення клопотань, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 р. у справі № 915/428/25: призначено справу № 915/428/25 за апеляційною скаргою ДП ,,АМПУ” на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р. до розгляду; постановлено апеляційну скаргу розглядати в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення учасників справи; відмовлено у задоволенні клопотань ДП ,,АМПУ” про витребування доказів та про зобов`язання відповідача надати відповіді на запитання позивача, оскільки:
- апелянт відповідно до ст.81 ГПК України просить задовольнити його клопотання, яке міститься у позовній заяві, проте з матеріалів справи не вбачається, що до суду першої інстанції подавалось клопотання, ідентичне заявленому в апеляційній скарзі;
- предметом спору у справі № 915/428/25 є стягнення грошових коштів у загальній сумі 1398,36 грн по суднозаходу буксиру ,,НІБУЛОН-101” 06.08.2020 р., проте апелянт просить витребувати докази, які стосуються суден ,,Святий Миколай” та ,,Нібулон Макс”;
- частина поставлених позивачем питань стосується інформації, яку не потрібно аналізувати в межах даної справи, адже предметом спору є виключно стягнення грошових коштів у загальній сумі 1398,36 грн по суднозаходу буксиру ,,НІБУЛОН-101” 06.08.2020 р.;
- після роз`єднання позовних вимог у справах № 915/411/24 та № 915/226/25 перелік питань уточнено не було, а господарський суд не наділений компетенцією на власних розсуд змінювати запитання сторони, поставлені у порядку ст.90 ГПК України;
- обставини, які хоче з`ясувати позивач, мають бути підтверджені первинними документами, а не заявою свідка. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти них, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм матеріального та процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до підхідного нотису морського агента – Delta Maritime Agency від 28.07.2020 р. судно ,,BAO RUN” (прапор Hong Kong, China) повідомило ДП ,,АМПУ”, що прямує на перевантажувальний термінал ТОВ СП ,,Нібулон” (з подальшим довантаженням на зовнішньому рейді морського порту ,,Миколаїв”) під завантаження приблизно 60500 т. зернових.
30.07.2020 р. морським агентом подано заявку № 976 на забезпечення лоцманського проведення судна ,,BAO RUN”. Заявка містить відмітку: ,,Прийом судна у морський порт ,,Миколаїв” під обробку та інші операції на зовнішньому рейді погоджено, портовий оператор ТОВ СП ,,Нібулон”.
31.07.2020 р. ТОВ СП ,,Нібулон” направлено ДП ,,АМПУ” заявку про терміни готовності вантажних партій під навантаження на т/х ,,BAO RUN” № 510, за змістом якої як портовий оператор на підставі п.5.8 ,,Зводу звичаїв морського порту Миколаїв” повідомляє про готовність партії зернових для навантаження на судно ,,BAO RUN”, дата підходу судна: 03.08.2020 р.
У заявці ТОВ СП ,,НІБУЛОН” від 31.07.2020 р. № 833 викладено прохання до ДП ,,АМПУ” узгодити прийом судна ,,BAO RUN” у Миколаївський морський порт під обробку та інші операції на зовнішньому рейді, зокрема із залученням несамохідних барж, плавкранів та буксирів.
Факт перебування баржебуксирного складу на зовнішньому рейді підтверджується квитанціями оператора руху суден – філії ,,Дельта-лоцман” ДП ,,АМПУ”: 
- № 11600 щодо баржебуксирного складу (буксир ,,НІБУЛОН-101” з баржею НБЛ-011) по маршруту ,,Очаків рейд порту” – ,,РД ММП (1)” з 05.08.2020 р. 21:45 год. по 06.08.2020 р. 01:16 год., мета переходу – буксирування, палубний вантаж – ні;
- № 11669 щодо баржебуксирного складу (,,НІБУЛОН-101” з баржею НБЛ-011) по маршруту ,,РД ММП (1)” – ,,Очаків рейд порту” з 06.08.2020 р. 19:03 год. по 06.08.2020 р. 21:39 год., мета переходу – буксирування, палубний вантаж – ні.
З матеріалів справи також вбачається, що ДП ,,АМПУ” виставлено ТОВ СП ,,Нібулон” рахунок від 06.08.2020 р. № 70241512, в якому зазначена наступна інформація: судно – ,,НІБУЛОН-101”, дата – 06.08.2020 р., каботажне плавання, ММП/ зовнішній рейд, BAO RUN, загальна сума нарахованих портових зборів по рахунку – 864,50 грн.
Неоплата вказаного рахунку спричинила звернення з позовом у рамках провадження у даній справі, в задоволенні якого оскаржуваним рішенням відмовлено, з чим апеляційний господарський суд погоджується, виходячи з такого.
Правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання в морському порту, між суб`єктами господарювання та адміністрацією цього порту врегульовані як ЦК України, норми якого встановлюють загальні правила щодо надання послуг, виконання робіт, перевезення тощо, так і спеціальними нормами відповідних транспортних кодексів (зокрема, КТМ України), Закону України ,,Про морські порти України”, що визначає правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України, а також спеціальними нормами, що викладені в окремих підзаконних нормативних актах спеціалізованих міністерств.
За змістом ст.21 Закону України ,,Про морські порти України” тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб`єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.
Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів визначені Порядком справляння та розмірами ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 р. за № 930/23462 (Порядок № 316). 
За умовами п.1.3 Порядку № 316 портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно п.1.5 Порядку № 316 нарахування портових зборів здійснюється з умовного об`єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. Умовний об`єм баржебуксирних складів, караванів та інших складених плавучих споруд для нарахування всіх видів зборів, крім санітарного, дорівнює сумі об`ємів окремих елементів.
З метою справляння портових зборів додатком 1 до Порядку № 316 (таблиця ,,Групи суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами та з яких справляються портові збори”) визначено:
група А – Вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди;
група Б – Пасажирські судна; пороми; криголами, що не належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, які здійснюють господарську діяльність у межах морського порту, та не орендовані ними;
група В – Ліхтери, буксири, буксири-штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні), річкові самохідні судна, включаючи судна типу ,,ріка – море”, що заходять у порти р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки;
група Г – Несамохідні судна (крім барж);
група Д – судна, що заходять вимушено для зміни екіпажу, постачання, через карантинні потреби, а також судна, що прямують на/після ремонт/ремонту на/з судноремонтні/судноремонтних підприємства/підприємств (бази/баз) України; службові та військові судна; навчальні, навчально-виробничі судна при виконанні ними рейсів за навчальними планами навчальних закладів, на борту яких перебуває не менш як 50 курсантів, навчально-тренажерні судна; наукові, дослідні, швидкісні судна на підводних крилах, що виконують регулярні пасажирські рейси за розкладом у каботажному плаванні (крім прогулянкових і круїзних рейсів);
група Е – Інші судна (судна судноремонтного заводу, аварійно-рятувальні, підводно-технічні, технічні, госпітальні, гідрографічні, судна портового флоту, криголами, які належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, що здійснюють діяльність у межах морського порту, а також орендовані ними, спортивні судна, приватні яхти, парусні судна, судна, які проходять ходові випробування, риболовні судна, що заходять без виконання вантажних операцій).
Примітки:
1. Під терміном ,,вимушено” треба розуміти заходження судна у морський порт/морський термінал у зв`язку із загрозою безпеці продовження плавання, життю або здоров`ю членів команди та пасажирів.
2. Судна груп В (буксири та баржі), Д та Е, що виконують комерційні вантажні рейси, належать до групи А.
3. Судна груп Д та Е, що виконують комерційні вантажопасажирські рейси, належать до групи Б.
При цьому вищенаведеним додатком (з урахуванням приміток до нього) регламентовано порядок віднесення суден до певної групи, а також передбачено зміну категорії суден групи ,,Е” на судна групи ,,А” у разі виконання судном, що належить до групи ,,Е”, комерційних вантажних рейсів.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що віднесення судна до відповідної групи обумовлюється не типом та технічними характеристиками судна, відомості про які містяться в суднових документах, а комплексом та змістом портових операцій, що вчиняє судно в порту.
Правила маркування суден згідно з Інструкцією про постійне нанесення маркування розпізнавального номера на судна, які мають право плавання під Державним Прапором України, затвердженої наказом Державного департаменту морського і річкового транспорту Міністерства транспорту України від 11.06.2004 р. № 159, також не можуть бути підставою для визначення групи судна у спорі щодо підстав для сплати портових зборів.
Вказана інструкція встановлює вимоги щодо нанесення маркування розпізнавального номера на судна, які мають право плавання під Державним Прапором України, визначає порядок визначення місць на корпусі та суднових конструкціях для нанесення цього номера, а також розмір, формат та засіб постійного нанесення маркування розпізнавального номера, який є ідентифікаційним номером ІМО (Міжнародна морська організація), який, зокрема, використовується на міжнародному рівні для ідентифікації суден з метою підвищення безпеки на морі та запобігання забрудненню, а також надання допомоги для попередження морського шахрайства. Відтак, дана інструкція визначає правила маркування суден з урахуванням, зокрема, відомостей в технічній документації про судно (суднових документах), тобто з урахуванням технічних можливостей і функцій, які допускаються для виконання, а не виконуються цим судном у конкретних правовідносинах та за конкретних обставин.
Пунктом 2.1 Порядку № 316 передбачено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об`єму судна (за 1 куб.м об`єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.
Згідно з п.2.3 Порядку № 316 від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.
За змістом п.7.1 Порядку № 316 із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт.
Відповідно до п.7.5 Порядку № 316 судна груп Д і Е звільняються від сплати адміністративного збору.
Згідно з п.8.2 Порядку № 316 із суден групи А санітарний збір справляється за 1 куб.м умовного об`єму судна або самохідної частини складеної плавучої споруди за ставками, наведеними у додатку 6 до цього Порядку.
Пунктом 8.3 Порядку № 316 звільнено від сплати санітарного збору судна груп Б, В, Г, Д та Е.
З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що ключовим питанням, яке потребує вирішенню в межах даного спору, є питання визначення групи суден, до яких необхідно віднести буксир ,,НІБУЛОН-101”, що був задіяний в операціях із завантаження судна ,,BAO RUN” на зовнішньому рейді морського порту ,,Миколаїв”, а саме до групи ,,А” або до групи ,,Е”.
Для вирішення цього питання необхідним є визначення правової природи та підстав для справляння портового збору, у зв`язку з чим суд звертається до особливостей правового статусу та функціонування морського порту.
У п.п.2, 6, 13 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про морські порти України” наведені наступні визначення:
- акваторія морського порту (портова акваторія) – визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден;
- морський порт – визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності;
- рейд – частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження (внутрішній рейд).
У межах морського порту функціонують суб`єкти господарювання усіх форм власності, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням суден, пасажирів, вантажів, та підприємства, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту (абз.1 ч.2 ст.18 Закону України ,,Про морські порти України”).
Частиною 1 ст.19 Закону України ,,Про морські порти України” унормовано, що у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.
Пункт 8 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про морські порти України” визначає об`єктами портової інфраструктури, зокрема, рухомі та нерухомі об`єкти, що забезпечують функціонування морського порту, у тому числі акваторія, гідротехнічні споруди, доки, буксири, криголами та інші судна портового флоту тощо.
Згідно з п.11 ч.1 ст.1 та п.7 ч.2 ст.6 Закону України ,,Про морські порти України” портовий оператор (стивідорна компанія) – суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності; перелік портових операторів вноситься до Реєстру морських портів України.
Колегія суддів зазначає, що ТОВ СП ,,НІБУЛОН” є власником термінала та внесене до переліку портових операторів, операторів терміналів у Реєстрі морських портів України, тобто здійснює діяльність портового оператора (стивідорна компанія)/оператор термінала, для чого використовує судна власного флоту.
Відповідно до п.2.1 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 р. № 348 (далі – Правила надання послуг у морських портах), вантажними операціями є операції з навантаження, вивантаження й перевантаження вантажу, завантаження і розвантаження транспортного засобу.
Вантажно-розвантажувальні роботи в морському порту здійснюють портові оператори, оператори терміналів на підставі договорів перевалки або інших договорів (п.3.1 Правил надання послуг у морських портах України).
У п.3.2 Правил надання послуг у морських портах України вказано, що портовий оператор або оператор термінала надають послуги з вантажних операцій з вантажами, що перевозяться водним, залізничним, автомобільним і трубопровідним видами транспорту, а також з інших пов`язаних з цим робіт за замовленням замовника на підставі договорів відповідно до вимог чинного законодавства.
Положеннями п.3.3 Правил надання послуг у морських портах України передбачено, що до послуг, пов`язаних з вантажними операціями, які можуть надаватися портовим оператором, оператором термінала, належать, зокрема: навантаження вантажів; вивантаження вантажів; переміщення вантажу; оформлення транспортних (перевізних) документів за заявкою замовника; інші роботи та послуги.
Водночас апеляційний господарський наголошує на необхідності розмежування правової природи та змісту вантажної операції судна портового флоту та комерційного вантажного рейсу цього судна.
Відповідно до ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
У ст.918 ЦК України закріплено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Завантаження (вивантаження) вантажу, що здійснюється відправником (одержувачем) вантажу, має провадитися у строки, встановлені договором, якщо такі строки не встановлені транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За змістом наведених норм правовідносини завантаження/вивантаження виникають між суб`єктами за відповідним договором, чим забезпечується здійснення інших правовідносин, що виникають за окремим договором перевезення вантажу.
Таким чином, сторони, які за договором здійснюють господарську діяльність щодо перевезення вантажу (перевізник, відправник, одержувач), перебувають в правовідносинах як перевезення, так і завантаження/вивантаження. Вказані правовідносини можуть охоплюватись як одним договором, так і окремими договорами (перевезення та завантаження/вивантаження).
Суб`єкт (організація, підприємство транспорту, відправник/одержувач), що надає послуги (виконує роботи) завантаження/вивантаження транспортного засобу перевізника, використовуючи для цього власні транспортні засоби та механізми тощо та перебуваючи в правовідносинах завантаження/вивантаження, не стає при цьому перевізником, який здійснює права/обов`язки з перевезення вантажу і є суб`єктом виконання вантажного комерційного рейсу.
Отже, виходячи з наведених положень, якими регламентовані правила надання послуг, пов`язаних з вантажними операціями, що можуть надаватися портовим оператором у морському порті (з навантаження/вивантаження/ переміщення вантажів), а також враховуючи викладені висновки щодо розмежування правовідносин з перевезення вантажів (зокрема, і морським видом транспорту) від правовідносин з завантаження/вивантаження, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що переміщення суден портового флоту у межах морського порту для здійснення вантажних операцій у межах надання в порту відповідних послуг суднам, що здійснюють вантажні перевезення (комерційні вантажні рейси), без вчинення суднами портофлоту заходжень в/за межі цього порту, відбуваються у межах правовідносин з завантаження/вивантаження (ст.918 ЦК України), а тому не є комерційним вантажним рейсом, що здійснюється у межах правовідносин з перевезення, в яких згідно з додатком 1 до Порядку № 316 судна портофлоту відносяться до суден групи ,,А”.
Саме така правова позиція про те, що вантажна операція, яка здійснюється суднами портового флоту в межах морського порту, не є тотожною комерційному вантажному рейсу судна, що здійснюється у межах правовідносин з перевезення, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2021 р. у справі № 915/400/20.
Формування портофлоту як спеціалізованих засобів портових операторів (стивідорних компаній) пояснюється необхідністю подовжувати ,,стрілу/рукав” для вантажних операцій. Для морського порту ,,Миколаїв” це викликано специфікою географічного розташування морського порту на річці, природне русло якої обмежено в глибинах, що унеможливлює повне завантаження судна у причалів і потребує довантаження на зовнішньому рейді.
Переміщення перевантажувального обладнання та вантажу в портових водах морського порту (з метою завантаження морського іноземного судна на зовнішньому рейді) при виконанні портовим оператором/оператором терміналу характерної діяльності в морському порту та на підходах до нього є технологічними операціями, які, в свою чергу, є проміжним результатом, необхідним портовому оператору в технологічному процесі його виробничої діяльності із завантаження морського іноземного судна (міжнародний рейс). 
Положення п.п.2.3, 7.5, 8.3 Порядку № 316 не передбачають справляння корабельного, адміністративного, санітарного збору при здійсненні суднами портового флоту вантажних операцій у межах господарської діяльності портового оператора/оператора терміналу, адже у такому разі судна портового флоту належать до суден групи ,,Е”, з яких зазначений збір не справляється.
Як вже зазначалось, матеріали справи містять квитанції філії ,,Дельта-лоцман” ДП ,,АМПУ”, а саме № 11600 та № 11669, в яких засвідчено, що метою переходу буксиру є ,,операція буксирування” та відсутній запис ,,вихід з порту”.
Наведене свідчить про те, що буксир ,,НІБУЛОН-101”, який здійснював буксирування несамохідної баржі НБЛ-011 по маршруту ,,Очаків рейд порту” – ,,РДММП (1)” та у зворотному напрямку, здійснював переміщення в порту ,,Миколаїв” без заходу до інших портів.
Одночасно судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ СП ,,НІБУЛОН” здійснювало завантаження іноземного морського судна ,,BAO RUN” та переміщення вантажу з метою завантаження іноземного морського судна в морському порту, що є складовим елементом правовідносин з завантаження/вивантаження, і таке переміщення не є вантажним комерційним рейсом.
Враховуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах буксир ,,НІБУЛОН-101” забезпечував операції з навантаження/вивантаження, тобто діяв як судно групи ,,Е”, з яких корабельний, адміністративний, санітарний збори не справляються, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірне нарахування та заявлення до стягнення ДП ,,АМПУ” основного боргу, а також 3% річних та інфляційних втрат.
Доводи скаржника про те, що дана справа підлягала розгляду судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.07.2021 р. у справі № 910/7610/20 зазначив, що положення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 р. № 814, визначають алгоритм дій, зокрема у разі роз`єднання позовів у справі в самостійні провадження. Так, за змістом п.7 розд.ІІІ цієї Інструкції у разі виділення матеріалів провадження в окреме провадження, роз`єднання позовів у справі в самостійні провадження нова судова справа реєструється як така, що надійшла до суду в день постановлення відповідного процесуального документа (постанови, ухвали) суду. Їй присвоюється новий єдиний унікальний номер. 
Отже, виділене провадження – це нова унікальна справа, яка реєструється як така, що надійшла до суду в день постановлення відповідного процесуального документа (постанови, ухвали) суду.
Предметом спору у справі № 915/428/25 після її виділення зі справи № 915/411/24 є матеріальна вимога у загальній 1398,36 грн. 
Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 
Згідно з ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб...
Статтею 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2025 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн. 
Таким чином, оскільки ціна позову у справі № 915/428/25 становить 1398,36 грн, що значно менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то у розумінні ГПК України відповідна справа є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Решта доводів скаржника зводиться до того, що сукупність наявних у матеріалах справи доказів свідчить про обґрунтованість нарахування позивачем портових зборів за ставками для суден групи ,,А”. При цьому мотиви, з яких колегія суддів визнає вказані твердження помилковими, викладено вище по тексту цієї постанови.
Підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд констатує, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не мають наслідком зміну чи скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено Господарським судом Миколаївської області у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.
У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника за правилами ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129,232,233,236,269,270,275,276,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційну скаргу Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” в особі Миколаївської філії Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” (адміністрація Миколаївського морського порту) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2026 р. у справі № 915/428/25 – без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство ,,Адміністрація морських портів України” в особі Миколаївської філії Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України” (адміністрація Миколаївського морського порту).
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Постанову складено та підписано 27 квітня 2026 р.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.