Номер провадження 2-др/754/72/26
Справа №754/1353/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

11 травня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:
головуючої судді - Панченко О.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1  - адвоката Малій Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва суду від 21.04.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163; місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10) заборгованість за кредитним договором №157304 від 17.10.2024 в загальному розмірі 10 683,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 962,88 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
22.04.2026 року через "Електронний суд" предстаник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Малій М.С. звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь Відповідача з ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" понесені витрати пов`язані із розглядом справи на правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп. Обґрунтовуючи заяву, представник відповідача зазначила, що Договір №17/03/26 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2026; Акт №б/н приймання-передачі наданих послуг до Договору "Про надання професійної правничої допомоги" №17/03/26 від 17.03.2026, від 21.04.2026 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги №1224062 від 17.03.2026 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/3550 від 07.11.2025 року. Сторони в акті приймання-передачі наданих послуг до Договору "Про надання професійної правничої допомоги" №17/03/26 від 17.03.2026 погодили вартість адвокатських послуг у сумі 10 000 тисяч гривень.
28.04.2026 представник позивача через "Електронний суд" подав до суду заяву в якій просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, оскільки вважають стягнення витрат у розмірі 10 000,00 грн. є необгрунтованими та завищені відносно складності справи.
Від представника відповідача - адвоката Малій М.С. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі.
Строни у судове засідання не з`явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд зазначає про наступне.
Згідно п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
За приписами ч. 3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, у питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19(постанова від 03.10.2019 року), в яких, серед іншого наголошено, що:
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;
- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При ухваленні 21.04.2026 рішення у даній справі судом не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача, оскільки представник відповідача у своїй заяві від 03.03.2025 року, а саме до розгляду справи по суті просила суд здійснити розподіл судових витрат пропорційно задовлених вимог.
Стороною відповідача на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу надано засвідчені копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗР №21/3550 від 07.11.2025 року на ім`я Малій М.С.; Договір №17/03/26 про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2026 року; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору №17/03/26 про надання правничої допомоги від 17.03.2026 р.
Факт надання правничої допомоги підтверджується належними та допустимими доказами. Однак, враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 81%, суд приходить до наступних висновків.
У своїх письмових запереченнях сторона Позивача не зазначала про зменшення суми витрат на професійну допомогу, просила відмовити у задоволенні заяви оскільки вважжає, що така заява не підлягає задоволенню.
Дослідивши надані стороною Відповідача докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на складність справи, враховуючи відсоток задоволених вимог, вимоги розумності і справедливості та подання письмових заперечень позивача, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача частково та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 100,00 грн., що відповідає відсотку задовлених вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статями 137, 141, 264, 268, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1  - адвоката Малій Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163; місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у сумі 2 100 (дві тисячі сто) грн 00 коп.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2026 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя: О.М. Панченко