Справа № 204/5509/26
Провадження № 2/204/3879/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 червня 2026 року Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді - Чапала Г.В., 
за участю секретаря судового засідання - Азарян Б.С., 
розглянувши в м. Дніпрі у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати разом із матір`ю, - 
УСТАНОВИВ: 
У провадження суду надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та залишення дитини проживати разом із матір`ю, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27 вересня 2024 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №769, та залишити доньку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу проживати разом із матір`ю. 
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 27 вересня 2024 року було укладено шлюб. До реєстрації шлюбу сторони тривалий час проживали однією сім`єю, разом із ними проживав син відповідача від його першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого померла, відповідно у вихованні якого позивач приймала активну участь. У період спільного проживання, до офіційної реєстрації у сторін народився спільний син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, після реєстрації шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте після народження доньки сімейне життя почало погіршуватися. Між сторонами виникали постійні непорозуміння, розлади у стосунках та повна відсутність взаєморозуміння щодо ведення господарства та виховання дітей. Спільне життя стало нестерпним через різні погляди та побутові конфлікти. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки притаманні подружжю відсутні. У зв`язку з викладеним подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому позивач наполягає на його розірванні. 
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, 16 червня 2026 року на адресу суду направила заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, 16 червня 2026 року на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував, щоб їх малолітня донька ОСОБА_6 залишилася проживати разом із позивачкою.
Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 вересня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №769, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2024 року (а.с. 12). 
Сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом № 928 від 15 жовтня 2020 року (а.с.14);  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 454 від 27 вересня 2024 року (а.с.15).
Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а отже шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відносно позовної вимоги залишити доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після розірвання шлюбу проживати разом із матір`ю, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
На момент розгляду справи суд з жодних відкритих відомостей, або матеріалів справи, не вбачає наявності між батьками спору щодо місця проживання дитини, такий позов ані позивач, ані відповідач не пред`являли. Також згідно поданої відповідачем заяви вбачається, що він не заперечував проти залишення дитини проживати разом із матір`ю. 
Такі обставини не спростовані відповідачем під час розгляду справи, відповідно суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимоги залишити доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживати разом із матір`ю - ОСОБА_1 .
При цьому суд звертає увагу сторін, що залишення дитини проживати разом із матір`ю не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилася проживати разом з матір`ю.
Судове рішення про залишення проживання дитини разом із матір`ю не перешкоджає розгляду спору про визначення місця проживання дитини та не носить преюдиційного характеру.
При цьому матеріали справи не містять даних про те, що залишення проживання дитини разом з матір`ю на даний час суперечить будь-яким інтересам сторін або дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 141 Сімейного кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати разом із матір`ю - задовольнити. 
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 вересня 2024 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №769. 
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю - ОСОБА_1 .
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1331 грн. 20 коп.
У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Дата складення повного судового рішення «16» червня 2026 року.

Суддя