Справа № 991/4071/22
Провадження 1-кп/991/58/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

27 квітня 2026 року м. Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 від 10 лютого 2025 року (№ 5436/25-Вх., № 5438/25-Вх., № 5440/25-Вх., № 5442/25-Вх., № 5443/25-Вх, № 5446/25Вх., № 5450/25-Вх.) та 5 клопотань від 22 вересня 2025 року за єдиним № 43216/25-Вх.(із змінами і доповненнями) про тимчасові доступи до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Житомир, Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває вищевказане провадження. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 в ході розгляду кримінального провадження неодноразово подавав клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, вирішення яких ініціював в ході судового провадження, з огляду на достатність досліджених доказів для їх вирішення. Також вказані клопотання ним динамічно змінювались та доповнювались. Розгляд клопотань був тривалим, так як для їх вирішення враховувались показання свідка ОСОБА_12 .
Таким чином на розгляд суду винесено:
7 клопотань від 10 лютого 2025 року (№ 5436/25-Вх., № 5438/25-Вх., № 5440/25-Вх., № 5442/25-Вх., № 5443/25-Вх, № 5446/25Вх., № 5450/25-Вх.) (т. 23 а.с. 132-162), які не змінювались та не доповнювались, були підтримані захистом у первісному вигляді;
5 клопотань від 22 вересня 2025 року за єдиним № 43216/25-Вх (т.27 а.с. 120-133, 137-144), з яких клопотання, які зазначені додатками 4 та 7 доповнені у спосіб викладу їх прохальної частини в новій редакції (додатки №1 та №2 в електронному суді до а.с. 87 т. 30).
Також з метою розгляду вказаних клопотань захисником було подано ряд клопотань про долучення додаткових доказів:
довідки про доступ ОСОБА_9 до держтаємниці від 29.10.2025 (т. 27 а.с. 19);
ухвали ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.01.2019 у справі №826/12608/17 на обгрунтування порядку оформлення допуску до державної таємниці захисника (додаток до додатку №1 в електронному суді до а.с. 87 т. 30)
Під час вивчення змісту вказаних клопотань встановлено, що:
клопотання від 22 вересня 2025 року Додаток 2 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 125-127) є ідентичним клопотанню від 10 лютого 2025 року № 5438/25-Вх (том 23, а.с. 136-139);
клопотання від 22 вересня 2025 року Додаток 1 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 123-124)- клопотанню від 10 лютого 2025 року № 5436/25-Вх (том 23, а.с. 132-135);
клопотання від 22 вересня 2025 року Додаток 3 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 128-130) - клопотанню від 10 лютого 2025 року №5450/25-Вх (том. 23, а.с. 157-162). 
Крім того, клопотання №5443/25-Вх від 10 лютого 2025 та №5446/25-Вх від 10 лютого 2025 (т. 23, а.с. 148-151) хоч і не є ідентичними, однак спрямовані на отримання доступу до одних і тих самих речей та документів в одного і того ж володільця, з яких друге клопотання має їх ширший перелік та відмінне мотивування.
У зв`язку з цим суд вирішуватиме зазначені клопотання, які ідентифіковані як ідентичні чи надзвичайно схожі, як одне.
Також суд одночасно оцінюватиме доводи клопотань, які за своїм змістом та вимогами є аналогічними, однак у них зазначено різних володільців майна.

1.У клопотанні від 22 вересня 2025 року Додаток 7 до № 43216/25-Вхіз врахуванням нової редакції резолютивної частини (том 27, а.с. 137-144, додаток №2 в електронному суді до а.с. 87 т. 30) сторона захисту просить постановити ухвалу, якою надати стороні захисту в особі - адвоката ОСОБА_10 й обвинуваченого ОСОБА_9 тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №52020000000000304 від 06.05.2020, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 : 
- в т.ч. доступ до результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій в рамках цього кримінального провадження, а також всіх матеріалів складених (виготовлених) за результатами проведення відповідних оперативно-розшукових заходів, які передували внесенню відомостей про кримінальне правопорушення за №52020000000000304 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді; 
- спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів, які використовувалися уповноваженою службовою особою правоохоронного органу під вигаданими даними в рамках цього кримінального провадження, а також до документів (протоколів) про виготовлення, утворення, використання тощо таких спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 01 жовтня 2021 року старшим детективом - керівником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 , за погодженням із заступником Керівника Другого підрозділу детективів ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 , було винесено постанову №15/1717цт про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи.
Згідно з постановою, уповноваженій службовій особі під вигаданими даними доручено приєднатися до злочинної групи та дозволено використовувати спеціальні (несправжні) імітаційні засоби, зокрема паспорт громадянки Латвійської Республіки на ім`я « ОСОБА_12 ».
Однак в процесі ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження № 42021000000002617 стало відомо, що зазначений паспорт використовувався ще у березні 2021 року, про що свідчить фотокопія заповненої облікової картки фізичної особи - платника податків від 10.03.2021 (том 27, а.с. 139), що суттєво раніше дати винесення постанови (01.10.2021).
Захисник стверджує, що несправжні (імітаційні) засоби можуть використовуватися лише під час виконання спеціального завдання та відповідно у строк, який не може перевищувати шість місяців (ч. 1-2, ст. 273, ч. 4 ст. 272 КПК України). Водночас, наведені вище обставини можуть свідчити про те, що працівником ІНФОРМАЦІЯ_5 спеціальні (несправжні) імітаційні засоби могли використовуватися у строк, що перевищує визначений чинним процесуальним законодавством.
У матеріалах, відкритих стороні захисту відповідно до ст. 290 КПК України, встановлено, що частина доказів, покладених в основу обвинувального акту, була здобута у межах іншого кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року.
Так, згідно з постановою детектива ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 від 04 березня 2021 року, уповноваженій службовій особі під вигаданими даними було дозволено використовувати спеціальні (несправжні) імітаційні засоби під час виконання спеціального завдання у межах зазначеного провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 273 КПК несправжні (імітаційні) засоби, застосовані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, використовуються у процесі доказування у вигляді первинних засобів чи знарядь вчинення злочину, крім випадків, якщо суд встановить порушення вимог цього Кодексу під час проведення відповідної негласної слідчої (розшукової) дії.
З метою перевірки всіх доказів, отриманих стороною обвинувачення, а не лише наданих суду, сторона захисту неодноразово зверталася до уповноваженого прокурора ІНФОРМАЦІЯ_9 із клопотаннями про доступ до матеріалів кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, зокрема до спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів, використаних службовою особою під вигаданими даними. Однак у доступі було відмовлено, відповідні матеріали захисту не відкриті.
На переконання сторони захисту, використання службовою особою правоохоронного органу під вигаданими даними несправжніх імітаційних засобів понад визначений законодавством строк, у випадку їх підтвердження, можуть свідчити про порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а також підтвердити безпідставне переслідування обвинуваченого ОСОБА_9 як народного депутата України із боку правоохоронних органів, а відтак такі відомості мають важливе значення для встановлення всіх фактичних обставин даного кримінального провадження, однак самостійно їх отримати та надати суду сторона захисту позбавлена можливості (зважаючи також і на відмову сторони обвинувачення у задоволенні відповідних клопотань захисту).

2. В клопотаннях від 22 вересня 2025 року Додаток 3 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 128-130) та від 10 лютого 2025 року №5450/25-Вх (том. 23, а.с. 157-162) сторона захисту просить постановити ухвалу, якою надати стороні захисту в особі - адвоката ОСОБА_10 тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до матеріалів і документів, які були виготовлені за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, яка проводилася на підставі постанов № 15/430т від 04 березня 2021 року і 15/1556т від 01 вересня 2021 року в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що за змістом Протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи від 13 грудня 2021 року № 15/2244цт, вбачається, що за версією сторони обвинувачення, 13 серпня 2021 року в м. Києві відбулось знайомство ОСОБА_12 із ОСОБА_9 . В подальшому, вони неодноразово зустрічалися та спілкувалися, зокрема, 11 вересня, 21 вересня та 28 вересня 2021 року. Зустрічі між зазначеними особами у період з серпня до жовтня 2021 року відбувались у той час, коли службова особа правоохоронного органу під вигаданими даними « ОСОБА_12 » діяла у межах кримінального провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року. 
04 березня 2021 року старший детектив ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 у межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року виніс постанову №15/430т про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Згодом, постановою №15/1556т від 01 вересня 2021 року, це завдання було продовжено на два місяці. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13 липня 2022 року у справі № 991/2438/22 надано дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року - протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи від 03 вересня 2021 року, у кримінальному провадженні № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року. 
Відповідно до вказаного протоколу, виконання спецзавдання тривало з 04 березня 2021 року до 03 вересня 2021 року, однак він не містить будь-яких відомостей, як і відповідних доказів, на підтвердження зустрічей і дійсних обставин спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у період з серпня 2021 року до жовтня 2021 року.
Додатково зазначено, що проведення оперативно-розшукового заходу - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, в межах оперативно-розшукової справи № 220цт від 29 вересня 2021 року, розпочалося на підставі постанови № 15/923т лише із 01 жовтня 2021 року та тривало до 13 грудня 2021 року. Відтак, фіксація ймовірних зустрічей між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у період з серпня до жовтня 2021 року та матеріали, які містять фактичні дані на їх підтвердження, в т.ч. і щодо обставин їх спілкування, як на цьому вказує сторона обвинувачення, зокрема у протоколі від 13 грудня 2021 року №15/2244цт, мають міститися у тих матеріалах і документах, які були виготовлені за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, яка проводилася на підставі постанов №15/430т від 04 березня 2021 року і №15/1556т від 01 вересня 2021 року, які перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення.
На переконання сторони захисту, відомості, що містяться у матеріалах НСРД, проведених на підставі постанов №15/430т від 04 березня 2021 року та №15/1556т від 01 вересня 2021 року у межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, стали підставою для заведення оперативно-розшукової справи №220цт. Тому ці матеріали мають безпосереднє значення для встановлення фактичних обставин у справі.
Водночас, за відсутності відповідних доказів у відкритих матеріалах, єдиним підтвердженням зустрічей обвинуваченого з особою під прикриттям залишаються її власні показання, що не можуть вважатися цілком неупередженими. 
У разі, якщо обставини зустрічей і зміст розмов обвинуваченого із співробітницею правоохоронного органу під вигаданими даними, характер їх розмов, тощо, ґрунтуються виключно на показаннях останньої, неможливо стверджувати про відсутність провокації зі сторони службової особи правоохоронного органу. 
Таким чином, з метою дотримання засад законності, рівності та змагальності сторін, а також забезпечення права кожної із сторін на справедливий судовий розгляд, у сторони захисту виникла потреба в отриманні тимчасового доступу до матеріалів і документів, виготовлених (складених) за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що проводилася на підставі постанов №15/430т від 04 березня 2021 року та №15/1556т від 01 вересня 2021 року в межах кримінального провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року.

3. В клопотаннях від 22 вересня 2025 року Додаток 1 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 123-124) та від 10 лютого 2025 року № 5436/25-Вх (том 23, а.с. 132-135); клопотаннях від 22 вересня 2025 року Додаток 2 до № 43216/25-Вх (том 27, а.с. 125-127) та від 10 лютого 2025 року № 5438/25-Вх (том 23, а.с. 136-139) сторона захисту за аналогічного обгрунтування просить постановити ухвалу, якою надати стороні захисту в особі - адвоката ОСОБА_10 тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, а саме до постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи №15/430т від 04 березня 2021 року, а також до всіх інших документів, що стали правовою підставою для проведення в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді.
В обґрунтування своїх вимог захисник вказав, що згідно з змістом протоколу НСРД - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи від 03 вересня 2021 року, у період з 04 березня по 03 вересня 2021 року уповноважена службова особа правоохоронного органу під вигаданими даними здійснювала спеціальне завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року. Зазначена негласна слідча (розшукова) дія проводилась на підставі постанови №15/430т від 04 березня 2021 року. В свою чергу, відповідних процесуальних документів, на підставі яких проводилося виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи у кримінальному провадженні №52020000000000304 від 06 травня 2020 року, а не лише результати проведення такого спеціального завдання, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не було відкрито.
Велика ІНФОРМАЦІЯ_7 у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к наголосила, що для забезпечення права на справедливий суд сторони повинні мати доступ не лише до результатів НСРД, але й до документів, які були підставою для їх проведення. Лише так можна перевірити дотримання вимог КПК України щодо допустимості доказів.
Захист звертався до уповноваженого прокурора ІНФОРМАЦІЯ_9 з клопотанням про надання можливості ознайомитися з постановою №15/430т від 04 березня 2021 року та іншими документами, що слугували правовою підставою для проведення, в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, НСРД - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, однак отримав відмову, яка фактично позбавила його можливості ознайомитися з доказами сторони обвинувачення та підготувати правову позицію до судового розгляду.

4. В клопотаннях від 10 лютого 2025 року № 5440/25-Вх (том 23, а.с. 140-144) та № 5442/25-Вх. (том 23, а.с. 144-147) сторона захисту за аналогічного обгрунтування просить постановити ухвалу, якою надати стороні захисту в особі - адвоката ОСОБА_10 тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, а саме до всіх документів, що стали правовою підставою для проведення, в межах кримінального провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року, негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, яка проводилася на підставі постанови №15/430т від 04 березня 2021 року, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно з змістом протоколу НСРД від 03 вересня 2021 року- виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, у період з 04 березня по 03 вересня 2021 року уповноваженою службовою особою правоохоронного органу під вигаданими даними в межах провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року здійснювалося спеціальне завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації на підставі постанови №15/430т від 04 березня 2021 року.
У подальшому, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 13 липня 2022 року у справі № 991/2438/22 було надано дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні, а отже результати виконання згаданого спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, що проводилося згідно постанови №15/430т від 04 березня 2021 року, використовуються обвинуваченням в рамках даного кримінального провадження
Попри це, процесуальні документи, які стали підставою для проведення виконання вказаного спеціального завдання у кримінальному провадженні №52020000000000304 від 06 травня 2020 року, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не відкриті - відкрито лише протокол про результати проведеної НСРД.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к наголосила, що для забезпечення права на справедливий суд сторони повинні мати доступ не лише до результатів НСРД, але й до документів, які були підставою для їх проведення. Лише так можна перевірити дотримання вимог КПК України щодо допустимості доказів.
Захист звертався до уповноваженого прокурора ІНФОРМАЦІЯ_9 з клопотанням про надання можливості ознайомитися з постановою №15/430т та іншими відповідними документами, однак отримав відмову, яка фактично позбавила його можливості ознайомитися з доказами сторони обвинувачення та підготувати правову позицію до судового розгляду.

5.В клопотаннях від 10 лютого 2025 року № 5446/25-Вх. (том 23, а.с. 152-156),№ 5443/25-Вх (т. 23, а.с. 148-151), Додатку 4 до № 43216/25-Вх від 22 вересня 2025 року (том 27, а.с. 131-133), доповнене у спосіб викладу в новій редакції (додаток №1 в електронному суді до а.с. 87 т. 30). сторона захисту за схожого обгрунтування просить постановити ухвалу, якою надати стороні захисту в особі - адвоката ОСОБА_10 й обвинуваченого ОСОБА_9  тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно, а саме до матеріалів і документів щодо оперативно-розшукового заходу, який проводився на підставі постанови старшого детектива - Керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 , погодженої із заступником Керівника Другого 5 підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_14 , №15/923т від 01.10.2021, в т.ч. до постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» №220цт від 29.09.2021, всіх службових записок, рапортів, аудіо-, відеозаписів тощо, які передували проведенню такого оперативно-розшукового заходу, та тих матеріалів і документів, які були виготовлені за результатами проведення цього оперативно-розшукового заходу, із можливістю виготовлення копій (фотокопій) матеріалів та вилучення копій документів в паперовому та/або електронному вигляді.
Вимоги клопотання мотивовані тим, що сторона обвинувачення у обвинувальному акті стверджує, що у період з серпня по листопад 2021 року відбувалися неодноразові зустрічі народного депутата України ОСОБА_9 із службовою особою правоохоронного органу під вигаданими даними « ОСОБА_12 », яка виконувала спеціальне завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи. За версією обвинувачення, під час однієї з таких зустрічей, а саме 30 листопада 2021 року - обвинувачений ОСОБА_9 нібито висловив прохання про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 30% від суми відповідних договорів.
Ці твердження викладені у Протоколі від 13 грудня 2021 року № 15/2244цт за результатами оперативно-розшукового заходу, що проводився з 01 жовтня 2021 року по 13 грудня 2021 року в межах справи № 220цт від 29 вересня 2021 року. Захід здійснювався на підставі постанови № 15/923т від 01 жовтня 2021 року старшого детектива ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 , погодженої заступником керівника підрозділу ОСОБА_14 .
Матеріали кримінального провадження містять лише Протокол від 13 грудня 2021 року №15/2244цт, без будь-яких додаткових доказів, які б підтверджували факти зустрічей обвинуваченого ОСОБА_9 із співробітницею правоохоронного органу під вигаданими даними або обставини, на які посилається сторона обвинувачення, зокрема щодо нібито висловленого прохання про надання неправомірної вигоди 30 листопада 2021 року. Таким чином, єдиним підтвердженням вказаного є показання співробітниці правоохоронного органу, яка не може вважатися цілком неупередженою та безсторонньою особою в даному випадку.
Окрім того, захисту не було відкрито жодних матеріалів, складених до заведення оперативно-розшукової справи № 220цт від 29 вересня 2021 року, які мали б підтверджувати наявність достатніх підстав для її проведення. Це перешкоджає встановленню, чи дійсно органи розслідування мали надійну інформацію щодо злочинної діяльності особи, щодо якої проводиться така операція. 
За відсутності належних доказів неможливо достеменно стверджувати, що події відбувалися саме так, як стверджує сторона обвинувачення, зокрема щодо пасивної поведінки службової особи під вигаданими даними та відсутності провокації. Натомість сторона захисту наполягає, що саме від вказаної особи надходила ініціатива та пропозиції щодо неправомірної вигоди, тобто мала місце провокація, а обставини, викладені у Протоколі від 13 грудня 2021 року №15/2244цт, не повною мірою відповідають дійсності.
З метою підтвердження або спростування версії обвинувачення щодо інкримінованого правопорушення та встановлення всіх істотних обставин, у сторони захисту виникла необхідність отримання доступу до матеріалів, що передували та стали підставою для проведення оперативно-розшукового заходу на підставі постанови № 15/923т від 01 жовтня 2021 року, які перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення.
Сторона захисту неодноразово зверталася з відповідними клопотаннями до прокурора та суду, однак отримала відмову, що фактично унеможливлює доступ до доказів, необхідних для реалізації права на захист та підтвердження власної правової позиції.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 підтримав подані клопотання та пояснив, що подав їх як до ІНФОРМАЦІЯ_5, так і до ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки на практиці ці органи передають один одному запитувані документи, перенаправляють ухвали суду, що призводить до затягування процесу. Він просив надати тимчасовий доступ до спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів, визначивши розпорядником ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки рішення про їх використання приймав прокурор, а документи мають зберігатися в режимно-секретному відділі прокуратури. Також просив надати оригінал постанови про проведення негласної слідчої дії № 15/430т від 04 березня 2021 року та матеріали, що передували її проведенню в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, оскільки копія може не відповідати оригіналу. На його думку, ці документи мають гриф таємності, оскільки містять рапорти, службові записки та інші матеріали, створені відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність». Сторона захисту вважає, що підставою для проведення спеціального завдання мали бути службові записки, рапорти чи повідомлення від правоохоронних органів про можливе вчинення злочину. Ключовим є з`ясування, чи правоохоронні органи дійсно виявили злочинну групу та долучилися до її діяльності, чи, навпаки, самі спровокували злочинну поведінку. Захист наголошує на необхідності встановити, хто входив до складу цієї групи та які дії були зафіксовані до початку спеціального завдання (з 01.10.2021), щоб довести відсутність злочинних дій ОСОБА_9 раніше. Захист вказує, що правоохоронні органи могли спровокувати дії ще до офіційного спілкування ОСОБА_12 з ОСОБА_9 (серпень 2021). Оскільки ОСОБА_12 діяла в межах провадження № 52020000000000304 і на його підставі виконувала спеціальне завдання з 01 жовтня 2021 року, необхідно з`ясувати, чи існувала будь-яка злочинна активність ОСОБА_9 з 04 квітня по 01 жовтня 2021 року, а також чим вона підтверджується з 01 жовтня по 16 грудня 2021 року. Це має значення, оскільки ті самі особи проводили процесуальні дії в межах провадження № 52020000000000304, де здійснювалися НСРД щодо народного депутата. Матеріали аудіо- та відеозаписів можуть підтвердити, на яких даних ґрунтувалися висновки слідчого у постанові за результатами спеціального завдання від 13 грудня 2021 року. Сторона захисту стверджує, що у межах провадження № 52020000000000304 складалися рапорти та службові записки, а також містяться матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема ухвали слідчих суддів щодо інших осіб. Дослідження цих матеріалів дасть змогу встановити, що правоохоронні органи цілеспрямовано документували ОСОБА_9 без належної реєстрації провадження та за відсутності будь-яких злочинних дій із його боку. Це дозволить з`ясувати факти проведення негласного спостереження, використання імітаційних засобів та інших заходів, спрямованих саме на ОСОБА_9 . Якщо буде підтверджено, що провадження не містить даних про злочинну діяльність ОСОБА_9 це доведе, що дії правоохоронних органів були провокацією. Подальші події (з 01 жовтня по 13 грудня) лише фіксували наслідки цієї провокації без наявності потерпілого чи реального злочину. Без втручання ОСОБА_12 злочин не відбувся б. Крім того, якщо матеріали провадження використовувалися без дозволу суду, це є окремою підставою для визнання доказів недопустимими. Захист вважає, що провадження № 52020000000000304 передувало відкриттю оперативно-розшукової справи та внесенню відомостей до ЄРДР, оскільки саме в його межах була створена легенда та підроблені документи, які ОСОБА_12 використовувала з квітня. Відсутність дозволів на їх застосування, а також зміст матеріалів НСРД підтвердять позицію захисту, що всі події до 01 жовтня 2021 року відбувалися виключно в межах цього провадження. Сторона захисту зазначає, що в серпні-вересні відбувалися регулярні зустрічі ОСОБА_12 з ОСОБА_9 , тоді як жодних інших правових процесів не існувало. Тому постанова про заведення оперативно-розшукової справи № 220цт від 29 вересня 2021 року, яка досі не відкрита захисту, фактично належить до провадження № 52020000000000304. Це пояснюється тим, що постанова про виконання спеціального завдання може виноситися лише в межах кримінального провадження, а отже, дії ОСОБА_12 здійснювалися саме в рамках цього провадження. Захист наполягає на порівнянні документів із матеріалів № 52020000000000304 з тими, що датуються до та після реєстрації кримінального провадження, щоб з`ясувати, чи були будь-які злочинні дії без участі ОСОБА_12 та чи не відбулося провокування злочину з її боку. Оскільки за ОСОБА_12 здійснювався аудіоконтроль і спостереження, відповідні матеріали мають бути в цьому провадженні. Захист також хоче встановити, хто ініціював відкриття провадження № 52020000000000304, а тому просить надати доступ до всіх спеціальних (імітаційних) засобів, створених у його межах, зокрема паспортів і протоколів їх виготовлення. Крім того, відомості про заведення оперативно-розшукової справи № 220цт захист має лише з двох документів, не знаючи, ким і на яких підставах вона була заведена та чи було виконано вимогу щодо передачі постанови прокурору для контролю законності. Захист зазначає, що оперативно-розшукова справа зазвичай заводиться щодо конкретної особи, тому необхідно встановити, стосовно кого саме вона була відкрита, її роль і можливу причетність до народного депутата України ОСОБА_9 . Відсутність постанови про заведення справи свідчить про відсутність законних підстав для будь-яких дій детективів із 01 жовтня 2021 року до моменту реєстрації кримінального провадження. До постанови мали б бути долучені матеріальні носії, записи, які дозволяють перевірити достовірність протоколу за результатами спеціального завдання. Це потрібно, щоб з`ясувати, чи ОСОБА_9 дійсно вимагав неправомірну вигоду, чи ініціатива виходила від працівника правоохоронного органу. Захист наголошує, що не має документів, які підтверджують законність походження цього протоколу. Крім того, детектив ОСОБА_15 станом на 13 грудня 2021 року не мав повноважень у цьому провадженні й не був залегендованою особою, тому міг лише передавати інформацію від ОСОБА_12 . Необхідно з`ясувати джерела його відомостей і зміст матеріальних носіїв, що має значення для оцінки законності дій детективів до реєстрації провадження. Захист вважає, що запитувані документи можуть містити відомості, що становлять державну таємницю. Проте, він як адвокат не має відповідного допуску. Доповнив усі свої клопотання вимогою надати тимчасовий доступ до зазначених документів як йому, так і обвинуваченому ОСОБА_9 . 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 повністю підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити. 
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав подані клопотання.
Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що оперативно-розшукова справа № 220цт не перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ). Постанови про її заведення також у ІНФОРМАЦІЯ_9 немає, тому прокурор не може повідомити суд, чи ця справа розсекречена та чи має гриф секретності. Єдине, що він може підтвердити, це те, що зазначені матеріали відсутні у ІНФОРМАЦІЯ_9, оскільки цей орган не здійснював оперативно-розшукову діяльність. Щодо матеріалів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 та стали підставою для проведення оперативно-розшукових заходів і негласних слідчих (розшукових) дій, прокурор пояснив, що відповідні постанови вже долучені до матеріалів кримінального провадження на підставі ухвал слідчих суддів і були досліджені в суді. Інших документів, окрім наданих постанов, не існує, тому прокурору незрозуміло, до яких саме документів сторона захисту просить надати доступ. Також він зазначив, що у цьому кримінальному провадженні не здійснювалося легендування окремих протоколів. Такі дії мали місце в іншому провадженні № 52020000000000304, де у протоколі НСРД було вказано про виготовлення імітаційних документів (не паспортів). Єдине місце, де фігурує паспорт, це телефон ОСОБА_12 , однак відомостей про його використання немає, і самі паспорти у ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутні, оскільки рішення про їх створення приймає керівник органу досудового розслідування, а не прокурор. Крім того, прокурор уточнив, що під час розслідування розглядалася версія про прохання або навіть вимагання неправомірної вигоди, однак до обвинувального акта вона не увійшла. Це пов`язано з тим, що було доведено лише факт отримання та обіцянки отримання неправомірної вигоди, тоді як інші обставини не знайшли доказового підтвердження. Вказав, що погоджується із тим, що мала місце зустріч ОСОБА_12 , ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_16 та дружини обвинуваченого, оскільки це підтвердила свідок ОСОБА_12 , однак чому дані про цю зустріч відсутні в матеріалах кримінального провадження йому не відомо. На підставі викладеного, прокурор заперечив проти задоволення всіх поданих стороною захисту клопотань, вважаючи, що вони не мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі.
В запереченнях на клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про надання тимчасового доступу до речей та документів заступник керівника підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розбитку ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_17  вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 272 КПК України єдиною підставою для проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді спеціального завдання із розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації є виключно постанова слідчого, погоджена із керівником органу досудового розслідування або постанови прокурора.
У кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року винесено постанову про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 04 березня 2021 року № 15/430 та постанову про продовження виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 01 вересня 2021 року № 15/1556. Копії вказаних постанов разом із протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи від 03 вересня 2021 року № 15/1573 долучені до матеріалів кримінального провадження № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року та надавалися стороні захисту для ознайомлення, в порядку виконання вимог ст. 290 КПК України, що підтверджується протоколами про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 19 липня 2022 року, 25 липня 2022 року, 29 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 05 серпня 2022 року, 17 серпня 2022 року. Водночас, інші документи, які є підставою та стосуються виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації у матеріалах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року відсутні. Разом з цим, керівник підрозділу звертає увагу, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року здійснюється досудове розслідування та відповідно до вимог ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 163 КПК України містять охоронювану законом таємницю, а її розголошення можливе лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. З огляду на викладене, керівник підрозділу просить відмовити в задоволенні поданого клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме до документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року.
У доповненнях до клопотань про надання тимчасового доступу до речей і документів № 43216/25-Вх від 22 вересня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 зазначив, що 31 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_11 подало свої заперечення на відповідні клопотання сторони захисту. Із змісту цих заперечень вбачається, що документи, доступ до яких просить сторона захисту, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим у сторони захисту виникла необхідність доповнити подані клопотання шляхом викладення їх прохальної частини в новій редакції. 
Крім того, сторона захисту зазначила, що у разі, якщо під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів буде встановлено, що документи, до яких захист просить надати доступ, містять відомості, що становлять державну таємницю, захист звертається з проханням до суду постановити ухвалу про надання допуску до державної таємниці захиснику обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокату ОСОБА_10 . На підтвердження наявності правових підстав для отримання такого допуску було подано копію ухвали ІНФОРМАЦІЯ_12 від 31.01.2019 у справі № 826/12608/17, якою адвокату ОСОБА_10 вже надавався допуск до державної таємниці.
В запереченнях на доповнення до клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про надання тимчасового доступу до речей та документів заступник керівника ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_17  вказав, що станом на час надання заперечень у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року здійснюється досудове розслідування, а тому надання доступу до матеріалів кримінального провадження може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування. З огляду на викладене, матеріали кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року містять охоронювану законом таємницю, а її розголошення можливе лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У свою чергу, надання відомостей, зібраних у межах оперативно-розшукової справи є можливим тільки після прийняття рішення за такою справою, тобто після набрання законної сили вироком суду або після закриття кримінального провадження. Відтак, заступник керівника Підрозділу ОСОБА_17 підтримав раніше надані ІНФОРМАЦІЯ_10 запереченння та просив відмовити у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме до документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року та до документів оперативно-розшукової справи № 220цт від 29 вересня 2021 року. 
Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлялася у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України. Керівник підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розбитку ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_17 просив розглядати клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме до документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, без участі детективів Національного бюро. 
З урахуванням позиції учасників кримінального провадження та положень ч. 4 ст. 163 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисників - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла таких проміжних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Частинами 1, 2 ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду. 
Стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, обвинувачений та його захисник (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України при розгляді клопотання сторона кримінального провадження повинна довести, що речі і документи, про тимчасовий доступ до яких вони просять: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно із ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Згідно із нормами ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо не буде доведено, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються, відповідно до положень ч. 6 ст. 132 КПК України.
Отже, кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання такого доступу.
На даній стадії розгляду вказаного кримінального провадження, після завершення дослідження письмових та речових доказів, допиту свідка ОСОБА_12 , Суд дійшов висновку, що має достатньо фактичних та правових підстав для всебічної оцінки доводів сторони захисту щодо поданих клопотань про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Захист, заявляючи вказані клопотання, окрім процесуальних питань планування та проведення таємної операції, покликається на наявність провокації з боку правоохоронного органу, яка полягала у активних діях свідка ОСОБА_12 , які передували реєстрації даного кримінального провадження, наявності між нею та особою, яка визначена обвинуваченням як ОСОБА_9 , зустрічей, які відсутні в відкритих захисту та наданих суду матеріалах тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях розробив критерії відмежування провокування вчинення злочину від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін. 
В ході досліджених доказів колегія суддів прийшла до переконання про те, що заява захисту про провокацію є такою, що в певній частині не є явно необґрунтованою.
Так, Судом встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України за процесуального керівництва прокурорів ІНФОРМАЦІЯ_2 Офісу Генерального здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами при закупівлі костюмів біологічного захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширення гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 
У ході проведення досудового розслідування у вказаному провадженні у період з 04 березня 2021 року по 03 вересня 2021 року на підставі постанов від 04 березня 2021 року та від 01 вересня 2021 року, відповідно до вимог статті 272 КПК проведено негласну слідчу (розшукову) дію - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи (т. 25. а.с. 74-83).
Відомості отримані в результаті проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) зафіксовані в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи від 03 вересня 2021 року (т. 25. а.с. 71-74). 
За змістом протоколу 03.09.2021 №15/1573т вбачається здійснення доручення виконання спеціального завдання уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_15 під імітаційними даними « ОСОБА_12 » та зазначено відповідні імітаційні відомості.
В ході виконання спеціального завдання не було здобуто відомостей про предмет доказування у кримінальному провадженні. Разом з тим, виконавцем спеціального завдання здобуто відомості щодо діяльності групи осіб у сфері постачання товарів медичного призначення за рахунок бюджетних коштів, які можуть бути використані відповідно до ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».
Такими відомостями є інформація про те, що ОСОБА_18 - колишній Перший заступник ІНФОРМАЦІЯ_16 , спільно з своїми корупційними зв`язками, до яких входять службові особи, які займають особливо відповідальне становище, зокрема, народні депутати України, міністри КМУ, посадовці ОПУ та їх радники, генеральний директор КП НП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » ЖМР ОСОБА_19 , завідувач відділення онколопроктології ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , засновник ряду комерційних структур, які надають консультативні послуги - ОСОБА_22 , колишній ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_23 , засновник та бенефіціарний власник ряду компаній, які займаються постачанням засобів медичного та немедичного призначення ОСОБА_24 , інші невстановлені особи, у т.ч. посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 і його структурних підрозділів та комерційних структур приватного сектору, об`єднались в організовану злочинну групу та виношують намір на вчинення злочинних дій, пов`язаних із отриманням неправомірної вигоди за надання переваги комерційним структурам на відкритих торгах під час проведення ІНФОРМАЦІЯ_22 процедури закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, а саме придбання засобів медичного та немедичного призначення. Розмір неправомірної вигоди має становити 30% від прогнозованої суми закупівлі (укладеного договору). У постанові вказано яким чином члени групи розподілили між собою функції та ролі у складі групи. 
Разом з тим у вказаному протоколі відсутнє прізвище обвинуваченого ОСОБА_9 та його роль у складі групи.
Разом з тим, із сукупності досліджених доказів вбачається, що відомості про спілкування ОСОБА_12 із ОСОБА_9 ще з серпня 2021 року містяться у протоколі від 13.12.2021 №15/2244цт (т.23 а.с. 18-29) із додатками (т. 23 а.с. 30-104) за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи. Так, з червня 2021 відбулось знайомство ОСОБА_12 з колишнім ІНФОРМАЦІЯ_23 ОСОБА_23 та з ОСОБА_18 , який за версією обвинувачення був учасником злочинної групи, діючої на території України, яка, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, лобіює інтереси визначених суб`єктів підприємницької діяльності для отримання ними перемоги у відкритих торгах за державним замовленням. У серпні саме ОСОБА_18 було запропоновано та організовано зустріч із знайомим - народним депутатом України, ОСОБА_9 , який є головою підкомітету питань фармації та фармацевтичної діяльності Комітету ВРУ з питань здоров`я нації, медичної допомоги та медичного страхування, як таким, з яким ОСОБА_18 багато років співпрацює в плані надання неправомірної вигоди за забезпечення перемоги під час відкритих торгів. Зустріч ОСОБА_9 із ОСОБА_12 відбулась 13.08.2021 в м.Київ в закладі харчування, під час якої ОСОБА_9 повідомив, що на наступному тижні з нею зв`яжеться ОСОБА_25 , який відповідає за обговорювані питання та виступає комунікатором між продавцем і покупцем, з яким він зустрінеться окремо.
Наступна зустріч між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбулась 28.09.2021 у м.Києві, під час якої останній підтвердив обіцянку про підтримку підприємств, які представляє ОСОБА_12 , у відкритих торгах по закупівлі медичного обладнання для комунальних закладів на території Житомирської області, а саме: апарату УЗД, МРТ та обладнання для лапароскопії. 
Після цього 29.09.2021 було заведено оперативно-розшукову справу№220цт, а кримінальне провадження № 42021000000002617 було зареєстроване аж 16 грудня 2021 року, за результатами проведення ОРЗ у вказаній справі.
У межах вказаної оперативно-розшукової справи №220цт на підставі постанови від 01.10.2021 (т.23 а.с. 12-15) про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, винесеної старшим детективом- Керівником Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів ОСОБА_13 , прийнято рішення про проведення оперативно-розшукового заходу - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи (спеціальне завдання) відносно вказаної в описовій частині організованої групи, виконання якої доручено уповноваженій службовій особі під вигаданими даними П-7, якій доручено встановити довірливі відносини із учасниками організованої групи та приєднання до існуючої злочинної діяльності з метою її розкриття; розпочати ведення фінансово-господарської діяльності, яка полягатиме у постачанні товарів медичного призначення за рахунок бюджетних асигнувань (державних коштів). Також встановлено межі спеціального завдання: заборонено виконання завдання активним способом (виступати з ініціативою вчинення злочину, вдаватись до наполегливих прохань щодо вчинення злочину, звертатись до співчуття учасників організованої групи, чинити будь-який тиск, що зумовлює вчинення злочину); провокувати учасників організованої групи на вчинення корупційного кримінального правопорушення. Строк виконання спеціального завдання встановлено з моменту винесення постанови до 01.04.2022. 
За змістом вказаної постанови вбачається, що оперативно-розшукова справа заведена на підставі п.1 ч.1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України, фактичні обставини яких свідчать про те, що ОСОБА_18 - колишній Перший заступник ІНФОРМАЦІЯ_16 , спільно з своїми корупційними зв`язками, до яких входять службові особи, які займають особливо відповідальне становище, зокрема, народні депутати України, міністри Кабінету Міністрів України, посадові особи керівної ланки державних медичних закладів в Житомирській області, ОСОБА_21 , колишній міністр охорони здоров`я ОСОБА_23 , інші невстановлені на той час особи, в тому числі посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 і його структурних підрозділів та комерційних структур приватного сектору об`єднались в організовану злочинну групу та виношують намір на вчинення злочинних дій, пов`язаних з отриманням та наданням неправомірної вигоди за надання переваг комерційним структурам на відкритих торгах під час проведення ІНФОРМАЦІЯ_22 процедури закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, а саме придбання засобів медичного та немедичного призначення. Розмір неправомірної вигоди має становити 30% від прогнозованої суми закупівлі (укладеного договору). 
При цьому прокурор у судовому засіданні ствердив, що вимагання/прохання ОСОБА_9 неправомірної вигоди не знайшло свого доказового підтвердження, а тому не було включено в остаточну правову кваліфікацію та обвинувальний акт.
За висновками ЄСПЛ, провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
У даній справі захист, заявляючи про провокацію, ствердив, що ключовим вважає з`ясування, чи правоохоронні органи дійсно виявили злочинну групу та долучилися до її діяльності, чи, навпаки, самі спровокували злочинну поведінку. Захист вказує, що така провокація відбулась ще до офіційного спілкування ОСОБА_12 з ОСОБА_9 (серпень 2021). Оскільки ОСОБА_12 виконувала спеціальне завдання з 01 жовтня 2021 року в межах провадження № 52020000000000304 , то необхідно з`ясувати, чи існувала будь-яка злочинна активність ОСОБА_9 з 04 квітня по 01 жовтня 2021 року, а також чим вона підтверджується. Дослідження матеріалів вказаного провадження дасть змогу встановити, що правоохоронні органи цілеспрямовано документували ОСОБА_9 без належної реєстрації провадження та за відсутності будь-яких злочинних дій із його боку. Без втручання ОСОБА_12 злочин не відбувся б. Захист також хоче встановити, хто ініціював відкриття провадження № 52020000000000304. Тобто захист стверджує про цілеспрямоване проведення спеціальної операції у даній справі стосовно народного депутата ОСОБА_9 ; створення працівником правоохоронного органу умов, що підштовхнули його до злочину, та без втручання ОСОБА_12 ОСОБА_9 злочину не було б вчинено. 
Разом з тим, за змістом постанов №15/430т від 04.03.2021 про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації та №15/1556т від 01.09.2021 про продовження виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації вбачається, що кримінальне провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами при закупівлі костюмів біологічного захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширення гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Предметом досудового розслідування були можливі зловживання, допущені в ході придбання засобів індивідуального захисту за кошти резервного фонду державного бюджету, виділені розпорядженням КМУ від 20.03.2004 №326-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» за двома проведеними у 2020 році процедурами закупівлі костюмів біологічного захисту. Орган досудового розслідування перевіряв причетність до вказаного злочину народних депутатів України, посадовців ІНФОРМАЦІЯ_24 , які за відведеними у групі ролями визначають комерційні структури постачальників, яким необхідно надати переваги на відкритих торгах із закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти.
Відомості про спілкування ОСОБА_12 із ОСОБА_9 ще з серпня 2021 року містяться у протоколі від 13.12.2021 №15/2244цт (т.23 а.с. 18-29) із додатками (т. 23 а.с. 30-104): в серпні 2021 саме ОСОБА_18 було запропоновано та організовано зустріч із знайомим - народним депутатом України, ОСОБА_9 , який є головою підкомітету питань фармації та фармацевтичної діяльності Комітету ВРУ з питань здоров`я нації, медичної допомоги та медичного страхування, як таким, з яким ОСОБА_18 багато років співпрацює в плані надання неправомірної вигоди за забезпечення перемоги під час відкритих торгів.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що із ОСОБА_9 її познайомив ОСОБА_18 , як із людиною, яка може вирішити будь-які питання у медичній галузі у Житомирському регіоні. Також свідок ОСОБА_12 на запитання захисту і суду підтвердила фактичні обставини, які відсутні в обвинувальному акті та досліджених судом письмових доказах -зустріч між нею, ОСОБА_9 та дружиною останнього у присутності ОСОБА_18 , яка відбулась у м.Житомир, для чого свідок поселялась до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_25 » у м.Житомир разом із ОСОБА_18. Коли саме відбувалась вказана зустріч свідок не змогла вказати за давністю подій. На уточнююче питання суду повідомила, що це не перша зустріч із ОСОБА_9 . Перша зустріч відбулась після того, як ОСОБА_18 надав їй контакт ОСОБА_9 та з ініціативи останнього, а потім ОСОБА_9 запросив її та ОСОБА_18 до м.Житомир. Свідок ствердила, що про причетність ОСОБА_9 до злочинної діяльності не було відомо з самого початку, це було встановлено значно пізніше, та з останнім було досягнуто домовленість про надання йому 30% неправомірної вигоди від проведених тендерів.
Свідок ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_9 станом на час вирішення клопотань не допитані. Разом з тим захист наполягає, що перша зустріч ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбулась саме у м.Житомир в присутності дружини обвинуваченого та ОСОБА_18 .
Суд наразі прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що кримінальне провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року з самого початку стосувалось безпосередньо ОСОБА_9 чи було спрямоване проти останнього.
ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року). 
Із правових позицій цього суду вбачається, що суду слід перевірити наступне: 
- чи були активні дії правоохоронних органів;
- чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування);
- злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.
Вплив правоохоронного органу на хід подій з використанням НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину, коли цей орган лише приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, повинен розцінюватися не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.
За відсутності ознак послідовного цілеспрямованого схиляння до кримінального правопорушення та наявності інформації про самостійну попередню підготовку винного до його вчинення сам по собі факт відповідної пропозиції не дає достатніх підстав для висновку, що звернення конкретної особи мало вирішальний вплив на формування злочинного наміру та що в іншому випадку злочин не було би вчинено.
Жодна з таких обставин сама по собі не може бути визначальною для висновку про наявність або відсутність провокації, і лише оцінивши всі фактичні і юридичні аспекти події в сукупності, суд зможе зробити висновок, чи була поведінка агентів такою, що спонукала особу до дій, які та не вчинила б без їх втручання. 
Разом з тим, вказана перевірка на переконання суду має обмежуватись часом подій, які передували безпосередньому знайомству ОСОБА_9 із ОСОБА_12 до моменту затримання обвинуваченого. 
Тягар доведення того, що підбурення не було, покладається на сторону обвинувачення. 
Прокурор проти задоволення клопотань заперечив. Офіційного спростування тверджень про провокацію на даний час суду не заявив, документів, які могли б підтвердити або спростувати версію захисту, не розсекречено та суду не надано. 
Проте з огляду на показання свідка ОСОБА_12 про те, що після знайомства з ОСОБА_18 відбулась зустріч із народним депутатом ОСОБА_9 у м.Житомир, відомості про яку відсутні у досліджених матеріалах, суд вважає, що подані клопотання підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить виключно із того, що перевіркою заяви про провокацію, яка за версією захисту мала місце на більш ранніх стадіях, ніж охоплена матеріалами провадження, мають охоплюватись усі контакти між особами та оцінка їх поведінки на предмет спонукання особи до вчинення злочину. 
Щодо наявності у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін слід зазначити наступне. 
Відповідно до ч.10 ст. 9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» забороняється передавати і розголошувати відомості про заходи безпеки та осіб, взятих під захист, або такі, що можуть зашкодити слідству чи інтересам людини, безпеці України. Забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. Питання оприлюднення або надання такої інформації після прийняття рішення регулюється законом.
Також, відповідно до абз.2 ч.6 ст.163 КПК України доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Зазначені норми закону суттєво обмежують суд у процедурі надання доступу до речей та документів, у разі наявності у таких відомостей про проведення чи непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності, а також відомостей, які становлять державну таємницю.
Ні учасники справи, ні суд не виключають, що речі та документи, доступ до яких вирішується містить вказані вище відомості (які становлять державну таємницю, є відомостями про заходи безпеки, здійснення оперативно-розшукової діяльності тощо), однак такі можуть бути корисними для сторони захисту.
Проте прокурором не вжито заходів для розсекречення матеріалів, які можуть, зокрема, виправдовувати обвинуваченого, для долучення до матеріалів провадження.
Відтак суд використовує усю свою можливість розсуду в ухваленні рішення з вказаного питання, а також вживатиме належних процесуальних гарантій.
Щодо клопотань захисту, що стосуються тимчасового доступу до:
документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, які передували виконанню спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи № 15/430т від 04 березня 2021 року;
результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій в рамках цього кримінального провадження, а також всіх матеріалів складених (виготовлених) за результатами проведення відповідних оперативно-розшукових заходів, які передували внесенню відомостей про кримінальне правопорушення за №52020000000000304 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
В даному блоці сторона захисту просить надати тимчасовий доступ документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , а саме, до оригіналу постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи №15/430т від 04 березня 2021 року, а також до всіх документів, що стали правовою підставою для проведення в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи. 
Очевидно, що в розумінні ст. 246 КПК України правовою підставою для проведення будь-якої негласної слідчої (розшукової) дії є відповідне процесуальне рішення про її проведення.
Зокрема, у своєму клопотанні сторона захисту наполягає на наданні тимчасового доступу саме до оригіналу постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи №15/430т від 04 березня 2021 року, не дивлячись на те, що належним чином засвідчена копія вказаної постанови міститься в матеріалах кримінального провадження № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року (т. 25 а.с. 74-78). Використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року як доказу у кримінальному провадженні № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року санкціоноване ухвалою слідчого судді від 13.07.2022 (т. 70)
Під час дослідження копії зазначеної постанови у судовому засіданні сторона захисту не ставила під сумнів її достовірність.
Суд також бере до уваги, що відповідно до ст. 84, 85, 99 КПК України доказами у кримінальному провадженні можуть бути не лише оригінали документів, а й належним чином засвідчені копії, якщо їх достовірність не заперечується сторонами та не викликає обґрунтованих сумнівів. У даному випадку таких сумнівів не наведено, а отже, потреби у витребуванні саме оригіналу постанови на цій стадії розгляду не встановлено. На пряме запитання суду з приводу необхідності надання доступу до оригіналу документу за умови наявності копії, захисник ОСОБА_10 поклався в цьому питанні на розсуд суду.
Таким чином, оскільки сторона захисту не обґрунтувала, яким саме чином оригінал постанови може вплинути на з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання у цій частині.
Щодо доступу до інших документів, що стали правовою підставою для проведення в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи /результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій в рамках цього кримінального провадження, а також всіх матеріалів складених (виготовлених) за результатами проведення відповідних оперативно-розшукових заходів, які передували внесенню відомостей про кримінальне правопорушення за №52020000000000304 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
За результатом досліджених доказів Судом встановлено, що за змістом постанов №15/430т від 04 березня 2021 року про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації та №15/1556т від 01 вересня 2021 року про продовження виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації вбачається, що кримінальне провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами при закупівлі костюмів біологічного захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширення гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 
В ході досудового розслідування встановлено, що в період з 07 по 14 квітня 2020 року службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_26 », зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, організували проведення закупівель костюмів біологічного захисту (комбінезонів) за кошти резервного фонду державного бюджету. 
Зокрема, 14 квітня 2020 року службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_27 » укладено договір із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_28 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на постачання 90 000 шт. костюмів біологічного захисту за ціною 245 грн за одиницю, на загальну суму 22 050 000 грн. У той же час договір укладено без погодження з уповноваженим органом управління, чим порушено вимоги статті 73? Господарського кодексу України.
В подальшому, через відсутність погодження плану закупівель, ІНФОРМАЦІЯ_22 самостійно уклало з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_29 » договір на закупівлю аналогічного товару - костюмів біологічного захисту у кількості 71 374 шт. на суму 34 874 050,14 грн у виробника ІНФОРМАЦІЯ_30 (Китай), через іншу процедуру закупівель. Внаслідок таких дій, при використанні коштів резервного фонду державного бюджету, службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_27 » могли вчинити дії всупереч інтересам служби, чим завдали істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави.
За змістом протоколу від 03 вересня 2021 року №15/1573т вбачається доручення виконання спеціального завдання уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_15 під імітаційними даними « ОСОБА_12 ». Вказані імітаційні відомості розроблено для ОСОБА_12 щодо дати та місця її народження, проживання та роду діяльності (народилась ІНФОРМАЦІЯ_31 у м. Вільнюс, Республіки Литва, місце реєстрації у м. Шяуляй; паспорт громадянина Литовської республіки № НОМЕР_2 ; з 2010 по 2019 працює в іноземних компаніях за напрямком менеджмент, логістика, закупівля і постачання товарів, а з 2021 року - в Україні за напрямом організації постачання товарів медичного призначення розпорядникам бюджетних коштів).
Виконання спеціального завдання тривало з 04.03.2021 по 03.09.2021 року.
В ході виконання спеціального завдання не було здобуто відомостей про предмет доказування у кримінальному провадженні (прим. зловживання службовим становищем службовими особами при закупівлі костюмів біологічного захисту під час здійснення протиепідемічних заходів з протидії поширення гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2). Разом з тим, виконавцем спеціального завдання здобуто відомості щодо діяльності групи осіб у сфері постачання товарів медичного призначення за рахунок бюджетних коштів, які можуть бути використані відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».
Так, відповідно до отриманої інформації ОСОБА_18 - колишній Перший заступник ІНФОРМАЦІЯ_16 , спільно з своїми корупційними зв`язками, до яких входять службові особи, які займають особливо відповідальне становище, зокрема, народні депутати України, міністри КМУ, посадовці ОПУ та їх радники, генеральний директор КП НП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » ЖМР ОСОБА_19 , завідувач відділення онколопроктології ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , засновник ряду комерційних структур, які надають консультативні послуги - ОСОБА_22 , колишній ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_23 , засновник та бенефіціарний власник ряду компаній, які займаються постачанням засобів медичного та немедичного призначення ОСОБА_24 , інші невстановлені особи, у т.ч. посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 і його структурних підрозділів та комерційних структур приватного сектору, об`єднались в організовану злочинну групу та виношують намір на вчинення злочинних дій, пов`язаних із отриманням неправомірної вигоди за надання переваги комерційним структурам на відкритих торгах під час проведення ІНФОРМАЦІЯ_22 процедури закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, а саме придбання засобів медичного та немедичного призначення. Розмір неправомірної вигоди має становити 30% від прогнозованої суми закупівлі(укладеного договору). У постанові вказано яким чином члени групи розподілили між собою функції та ролі у складі групи. 
Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стосувалося конкретного епізоду, закупівлі костюмів біологічного захисту за участю державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_26 » та обмеженого кола службових осіб, уповноважених на здійснення відповідних процедур.
При цьому, аналіз наявних матеріалів не свідчить про наявність будь-яких даних, які б підтверджували участь чи обізнаність ОСОБА_9 у процесі закупівлі костюмів біологічного захисту, а також його можливу причетність до дій службових осіб, щодо яких здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року. У матеріалах відсутні відомості про виконання ним будь-яких функцій, пов`язаних із укладенням договорів, прийманням товарів чи розпорядженням державними коштами у межах закупівлі, яка стала предметом розслідування в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року. Також відсутні дані про те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні стосувалось будь-яких подій, які мали місце на території Житомирської області, що б зумовило будь-припущення про можливу причетність до них народних депутатів із вказаного регіону.
Під час досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, як було зазначено вище, не було здобуто відомостей щодо діяльності групи осіб у сфері постачання товарів медичного призначення за рахунок бюджетних коштів, в той же час, були здобуті відомості, які стали предметом розгляду кримінального провадження № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Іншими словами, кримінальне провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року порушувалося і розслідувалося виключно щодо окремих фактів зловживань службових осіб, які здійснювали державні закупівлі, та не містило даних, які б свідчили про будь-яку форму залучення ОСОБА_9 до цих подій чи до організованої групи, діяльність якої перевірялася в межах провадження. Також судом не встановлено наявності зв`язку ОСОБА_21 із ОСОБА_9 , який міг би стати підставою для підозр останнього в участі у вказаній організованій злочинній групі.
З кримінального провадження № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_9 здійснював діяльність у межах свого виборчого округу Житомирської області та не мав жодних посадових чи організаційних повноважень, які б дозволяли йому впливати на процеси закупівель у м. Києві. Відтак, будь-який зв`язок ОСОБА_9 з обставинами, що стали предметом розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, до моменту його знайомства з ОСОБА_12 , виключений. Водночас, саме обставини його знайомства із ОСОБА_12 , період після цього знайомства, перша зустріч між ними, підлягає детальному аналізу, оскільки саме це виступає первинною передумовою формування поведінки ОСОБА_9 , яка стала предметом розслідування.
Як вбачається з наведених вище відомостей, знайомство між ОСОБА_9 та ОСОБА_26 відбулось в межах виконання спеціального завдання, тобто в період з 04.03.2021 по 03.09.2021 року, тобто майже через рік після реєстрації кримінального провадження №52020000000000304.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , а саме до всіх документів, які передували виконанню спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи/ всіх матеріалів складених (виготовлених) за результатами проведення відповідних оперативно-розшукових заходів, які передували внесенню відомостей про кримінальне правопорушення за №52020000000000304 від 06.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Щодо клопотань сторони захисту, що стосуються тимчасового доступу до: 
документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, за результатами виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи;
матеріалів і документів щодо оперативно-розшукового заходу, який проводився на підставі постанови старшого детектива - Керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 , погодженої із заступником Керівника Другого 5 підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_14 , №15/923т від 01.10.2021, в т.ч. до постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» № 220цт від 29.09.2021, всіх службових записок, рапортів, аудіо-, відеозаписів тощо, які передували проведенню такого оперативно-розшукового заходу, та тих матеріалів і документів, які були виготовлені за результатами проведення цього оперативно-розшукового заходу.
Відповідно до викладеної вище позиції суду для з`ясування наявності або відсутності ознак провокації, про яку вказала сторона захисту, ретельному дослідженню підлягають обставини знайомства ОСОБА_9 із працівником правоохоронного органу ОСОБА_12 , перша зустріч між ними, події, які відбувались у період часу від моменту знайомства аж до моменту передачі неправомірної вигоди. 
Частина з цих подій відображена у досліджених судом матеріалах кримінального провадження, а саме у протоколі за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної організації від 13 грудня 2021 року №15/2244цт, з якого вбачається, що в серпні 2021 року ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_12 зустрітися з ОСОБА_9 та надав його номер мобільного телефону для організації зустрічі. Для підтвердження зустрічі ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_9 та попередив його, що ОСОБА_12 «своя людина» і з нею можна спокійно співпрацювати. 
13 серпня 2021 року в м. Києві, у закладі громадського харчування відбулось знайомство ОСОБА_12 з ОСОБА_9 . В подальшому між ними відбувалися неодноразові зустрічі та спілкування. 
На переконання колегії суддів, саме період після встановлення контакту ОСОБА_9 з ОСОБА_12 підлягає ретельному дослідженню, оскільки саме з цього моменту розпочинається активна фаза виконання спеціального завдання, у межах якої могли мати місце дії, що підлягають оцінці суду з точки зору допустимості та правомірності. 
З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що між нею та ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_18 та дружини обвинуваченого, відбулась зустріч у м.Житомир, для чого свідок поселялась до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_25 » разом із ОСОБА_16 . Захист наполягає, що це перша зустріч обвинуваченого із агентом правоохоронного органу. Свідок ОСОБА_12 вказала, що це не перша їх зустріч. Прокурор погодився, що в наданих суду матеріалах вказана зустріч не зафіксована.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення Akbay and Others v. Germany) при оцінці наявності або відсутності провокації з боку правоохоронних органів необхідно розмежовувати пряму та непряму провокацію.
Під непрямою провокацією ЄСПЛ розуміє ситуацію, коли агент правоохоронних органів або інша залучена особа не вступає у безпосередній контакт із підозрюваним (обвинуваченим), а діє через посередників або створює такі умови, за яких особу фактично спонукають до вчинення злочину опосередковано, без прямого впливу на її волевиявлення.
В даному кримінальному провадженні сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_12 могла діяла через інших осіб. Однак із досліджених судом доказів убачається, що ОСОБА_12 безпосередньо контактувала із обвинуваченим ОСОБА_9 , вела із ним перемовини та особисто здійснювала дії, пов`язані з передачею неправомірної вигоди. За таких умов так звана «непряма провокація» є неможливою, оскільки її наявність передбачає відсутність прямого контакту між працівником правоохоронного органу і обвинуваченим.
Отже, з урахуванням встановлених фактичних обставин, Суд дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні питання не може розглядатися крізь призму непрямої провокації. Натомість підлягають детальному аналізу дії сторін у контексті можливої прямої провокації, а саме: часу та обставин першого знайомства ОСОБА_12 з ОСОБА_9 ; спосіб, у який ОСОБА_9 було залучено до обговорення чи реалізації протиправних дій; характер ініціативи у спілкуванні сторін - чи виходила вона від ОСОБА_12 чи від самого ОСОБА_9 , а також послідовність дій сторін від моменту встановлення контакту до передачі неправомірної вигоди.
Дослідження цих обставин має суттєве значення для встановлення того, чи мало місце провокування злочину з боку правоохоронного органу, чи поведінка ОСОБА_9 була самостійним проявом його злочинного умислу, що відповідає критеріям добровільності та усвідомленості, визначеним у практиці ЄСПЛ.
Таким чином, важливими є лише ті матеріали кримінального провадження №52020000000000304, що отримані після встановлення контакту між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , зокрема в ході проведення спеціального завдання на підставі постанови №15/430т від 04 березня 2021 року та №15/1556т від 01 вересня 2021 року про продовження виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації; матеріали здобуті за результатами оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» №220цт від 29.09.2021, в ході якої на підставі постанови від 01.10.2021 теж проводився оперативно-розшуковий захід - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи (спеціальне завдання)також проводилось .
При цьому суд погоджується із захистом, що дослідженню підлягають не лише уніфіковані документи, складені за результатами проведення вказаних заходів, а й інші документи (у т.ч довідки, звіти, службові записки тощо), які дійсно складались ОСОБА_12 , що підтверджено нею у судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити клопотання сторони захисту та надати доступ до матеріалів та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та в яких зафіксовані відомості здобуті виконавцем спеціального завдання щодо діяльності групи осіб у сфері постачання товарів медичного призначення за рахунок бюджетних коштів, зміст яких викладено у протоколі від 03 вересня 2021 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи в межах досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року.
Так само колегія суддів прийшла до переконання про часткове задоволення клопотання сторони захисту та надання тимчасового доступу до матеріалів та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до всіх матеріалів і документів, які містяться в матеріалах оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» №220цт від 29.09.2021. 
При цьому суд виходить з того, що підставою для заведення вказаної оперативно-розшукової справи стали результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, проведені у групи в межах досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року.
Тобто отримавши доступ до частини матеріалів кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, здобутих з моменту контакту ОСОБА_12 та ОСОБА_9 та до матеріалів усієї оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» №220цт від 29.09.2021, захист повною мірою зможе ознайомитись із тими матеріалами, які мають значення для перевірки заяви про провокацію.
Щодо посилань керівника підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розбитку НАБ України ОСОБА_27 про те, що у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року триває досудове розслідування, а відомості цього провадження відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 6 ст. 163 КПК України становлять охоронювану законом таємницю.
Так, керівник підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розбитку НАБ України ОСОБА_17 заперечує проти надання тимчасового доступу до документів, а саме до документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, посилаючись на те, що зазначені матеріали містять відомості, про охоронювану законом таємницю.
Разом із тим, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належить: державна, банківська, конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; лікарська, нотаріальна таємниця, таємниця листування, телефонних розмов, особистого життя особи, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; таємниця фінансового моніторингу; відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".
Водночас поняття "таємниця досудового розслідування" до цього переліку не включено, а отже, не є самостійною категорією охоронюваної законом таємниці, наявність якої може бути безумовною підставою для відмови у наданні тимчасового доступу до речей і документів.
Стаття 222 КПК України встановлює режим використання та порядок розголошення відомостей досудового розслідування, а не заборону суду чи сторонам процесу на їх одержання у законний спосіб. Відповідно до ч. 1 цієї статті, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Тобто, законодавець передбачив механізм контролю за розголошенням, а не абсолютну заборону доступу до таких даних. 
Таким чином, на переконання колегії суддів, посилання на наявність досудового розслідування в межах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні тимчасового доступу, оскільки існує передбачений законом механізм забезпечення нерозголошення такої інформації. Суд, надає дозвіл на тимчасовий доступ, а слідчий або прокурор мають можливість покласти обов`язок нерозголошення на осіб, яким стане відома інформація, якщо вона в кінцевому результаті дійсно становитиме таку таємницю. Суд має можливість дослідити такі відомості у закритому судовому засіданні, що так само є передбаченим законом запобіжником збереження відповідної інформації у таємниці. 
Отже, ризики розголошення відомостей досудового розслідування мають усуватись не через відмову у доступі, а шляхом застосування процесуальних гарантій, передбачених ст. 222 КПК України, що відповідає принципу верховенства права та забезпечує баланс між інтересами слідства і правом сторони захисту на отримання доказів.
Також суд не погоджується із твердженням володільця майна про те, що надання відомостей, зібраних у межах оперативно-розшукової справи є можливим тільки після прийняття рішення за такою справою, тобто після набрання законної сили вироком суду або після закриття кримінального провадження. 
Відповідно до ч.10 ст. 9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» забороняється, зокрема, оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. Питання оприлюднення або надання такої інформації після прийняття рішення регулюється законом.
Вказана норма закону не пов`язує питання оприлюднення або надання інформації щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності виключно із остаточним судовим рішенням у кримінальному провадженні. Це може бути будь-яке судове рішення, яке може бути прийнято виключно за результатами такої діяльності, тобто після закриття оперативно-розшукової справи.
Відтак, оскільки потреби судового провадження потребують дослідження інформації, яка міститься в матеріалах оперативно-розшукової справи №220цт від 29.09.2021, суд вважає себе компетентним для її отримання у спосіб надання тимчасового доступу стороні провадження за відповідним клопотанням.
Щодо клопотання сторони захисту про надання тимчасового доступу у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року до спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів, які використовувалися уповноваженою службовою особою правоохоронного органу під вигаданими даними в рамках кримінального провадження, а також до документів (протоколів) про виготовлення, утворення, використання тощо таких спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»,  заходами забезпечення безпеки є, зокрема, заміна документів та зміна зовнішності; зміна місця роботи або навчання; переселення в інше місце проживання; забезпечення конфіденційності відомостей про особу;  закритий судовий розгляд. З урахуванням характеру і ступеня небезпеки для життя, здоров`я, житла та майна осіб, взятих під захист, можуть здійснюватися й інші заходи безпеки.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 272 КПК України у постанові про спеціальне завдання, крім відомостей, передбачених статтею 251 цього Кодексу, зазначається: обґрунтування меж спеціального завдання, використання спеціальних несправжніх (імітаційних) засобів. Виконання спеціального завдання не може перевищувати шість місяців, а в разі необхідності строк його виконання продовжується слідчим за погодженням з керівником органу досудового розслідування або прокурором на строк, який не перевищує строку досудового розслідування.
Відповідно до ст. 273 КПК України за рішенням керівника органу досудового розслідування, прокурора під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути використані заздалегідь ідентифіковані (помічені) або несправжні (імітаційні) засоби. З цією метою допускається виготовлення та використання спеціально виготовлених речей і документів, створення та використання спеціально утворених підприємств, установ, організацій. Використання заздалегідь ідентифікованих або несправжніх (імітаційних) засобів з іншою метою забороняється. Виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення конкретних негласних слідчих дій оформлюється відповідним протоколом. У разі необхідності щодо особи, відомості про яку підлягають розкриттю, вживаються заходи забезпечення безпеки, передбачені законом. Несправжні (імітаційні) засоби, застосовані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, використовуються у процесі доказування у вигляді первинних засобів чи знарядь вчинення злочину, крім випадків, якщо суд встановить порушення вимог цього Кодексу під час проведення відповідної негласної слідчої (розшукової) дії.
У даному кримінальному провадженні стосовно свідка із зміненими анкетними даними на ОСОБА_12 застосовано заходи безпеки. Також для виконання спеціальних завдань було використано відповідну «легенду» та надано документи для прикриття такої «легенди», серед яких, зокрема паспорт громадянки Латвійської Республіки на ім`я « ОСОБА_12 ».
Фото вказаного паспорта оглянуто судом у судовому засіданні в ході дослідження речового доказу - мобільного телефону свідка ОСОБА_12 , у тій частині, коли таке дослідження здійснювалось за ініціативою захисту. 
Судом встановлено, що паспорт на ім`я ОСОБА_12 був створений як імітаційний засіб, не є засобом чи знаряддям вчинення злочину.
Надалі вказані у паспорті дані стали елементом системи заходів безпеки, спрямованих на забезпечення конфіденційності даних агента та запобігання можливим посяганням на її життя чи здоров`я. Вказане в загальному не суперечить вказаним вище положенням нормативно-правових актів, з огляду на різне призначення вказаного паспорту на стадії досудового розслідування та як застосований захід безпеки. 
Крім того, аналіз обставин кримінального провадження свідчить, що ОСОБА_12 не використовувала зазначений паспорт як засіб або інструмент вчинення злочину, тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між використанням цього документа та складанням чи реалізацією кримінально протиправних дій. Відтак, він не має доказового значення у розумінні ст. 84 КПК України.
Враховуючи наведене, а також обмеження щодо тимчасового доступу до речей і документів, що містять відомості про осіб, які беруть участь у заходах безпеки, суд дійшов висновку, що надання тимчасового доступу до таких імітаційних даних є неможливим. Його огляд чи вилучення створювало б ризик розкриття засобів захисту, що прямо заборонено законом.
Ініціатором клопотання хоч і винесено на вирішення суду питання доступу до імітаційних засобів, разом з тим, матеріалами справи не встановлено використання у кримінальному провадженні інших імітаційних даних, захист такі не ідентифікував та на такі не посилався.
Разом з тим, за положеннями ст. 273 КПК України, виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення конкретних негласних слідчих дій оформлюється відповідним протоколом. З пояснень прокурора не зрозуміло чи у матеріалах кримінального провадження № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року існує окремий протокол, який фіксує утворення несправжніх (імітаційних) засобів для виконання спеціального завдання, проведеного у його межах, які також використовувались у кримінальному провадженні № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року.
З огляду на вказану норму, суд вважає доцільним перевірити дотримання закону в цій частині, а тому вважає за доцільне таку вимогу захисту задовольнити, оскільки такий документ не повинен містити відомостей, що можуть ідентифікувати справжню особу агента, але має значення для з`ясування обставин справи.
На переконання колегія суддів, обмеження у наданні доступу до паспорта є виправданим, пропорційним та таким, що відповідає принципам захисту інформації про осіб, які перебувають під державною охороною, тоді як надання доступу до протоколу про виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів, забезпечує баланс між інтересами захисту і безпекою учасника процесу.
Щодо додержання законодавства в частині доступу до речей та документів у контексті дотримання законодавство про державну таємницю.
Під час розгляду поданих стороною захисту клопотань Судом було встановлено, що частина документів, до яких захист просить надати доступ, можуть належати до категорії матеріалів, що містять відомості, віднесені до державної таємниці. Зокрема, йдеться про матеріали оперативно-розшукової справи, результати НСРД, тощо. Такі матеріали за своєю природою містять інформацію, розголошення якої може завдати шкоди інтересам національної безпеки, перешкодити виконанню оперативних завдань чи поставити під загрозу безпеку осіб, залучених до здійснення оперативно-розшукової діяльності. У зв`язку з цим Суд повинен враховувати особливий правовий режим доступу до таких документів, визначений Законом України «Про державну таємницю» та нормами КПК України, і перевірити, чи має сторона захисту законні підстави та належний допуск для ознайомлення з матеріалами, що містять відомості з обмеженим доступом.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно-розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю, а також відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини. За передачу і розголошення цих відомостей працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством, крім випадків розголошення інформації про незаконні дії, що порушують права людини.
Відповідно до Закону України «Про державну таємницю» матеріальні носії секретної інформації - матеріальні об`єкти, в тому числі фізичні поля, в яких відомості, що становлять державну таємницю, відображені у вигляді текстів, знаків, символів, образів, сигналів, технічних рішень, процесів тощо.
Стаття 22 Закону України «Про державну таємницю» встановлює, що допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами ІНФОРМАЦІЯ_32 після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. При цьому, доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про державну таємницю», народним депутатам України надається доступ до державної таємниці всіх ступенів секретності за посадою, однак такий доступ можливий виключно після взяття ними письмового зобов`язання щодо нерозголошення відомостей, що становлять державну таємницю. 
Із наданих суду доказів встановлено, що народний депутат ОСОБА_9 відповідно до ст. 27 ЗУ «Про державну таємницю» має доступ до державної таємниці усіх ступенів секретності на строк виконання депутатських повноважень, визначений Конституцією України та Законом України «Про статус народного депутата України».
Таким чином, враховуючи, що закон прямо передбачає надання народному депутату доступу до державної таємниці за посадою після підписання ним письмового зобов`язання про нерозголошення, а факт такого зобов`язання підтверджується дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 володіє допуском до державної таємниці у розумінні ст. 22 Закону України «Про державну таємницю». 
При цьому, доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, яка не має відповідного допуску. 
З огляду на характер та значення відповідних матеріалів для реалізації права на захист, а також наявності у народного депутата України ОСОБА_9 права на допуск до державної таємниці всіх ступенів секретності за посадою Суд дійшов висновку, що доступ до таких матеріалів має бути наданий у порядку, передбаченому законодавством про державну таємницю, з дотриманням процедур допуску, конфіденційності та обмеження розповсюдження.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 підтвердив відсутність у нього допуску до держаної таємниці, з огляду на це, доступ до матеріалів, що містять державну таємницю, йому заборонений. 
Суд вважає нерелевантною судовою практику, на яку посилається захисник ОСОБА_10 у наданих ним доповненнях до клопотання, оскільки вона як не стосується вирішення питання надання тимчасового доступу у кримінальному провадженні, так і не є рішенням, яке в розумінні КПК України є преюдиціальним для даного Суду.
Ознайомлення з матеріалами, що містять державну таємницю, повинно здійснюватися в спеціально визначеному режимно-секретному органі (РСО), визначеному володільцем речей та документів, у присутності уповноваженого працівника, відповідального за дотримання режиму секретності.
У разі, якщо обвинувачений ОСОБА_9 бажає здійснити ознайомлення спільно з захисником, такий захисник також повинен мати оформлений допуск до державної таємниці відповідного рівня. За відсутності такого допуску - участь захисника у ознайомленні з матеріалами, що становлять державну таємницю, неможлива.
Відповідно до абз 1, 2 п. 289 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого Постановою КМ України від 18.12.2013 №939 із змінами, внесеними Постановою КМ України від 07.01.2026 №13, виготовлення копій секретних документів та витягів з них здійснюється за письмовим дозволом керівника підприємства, установи, організації, керівників структурних підрозділів, начальника РСО чи його заступника.
Виготовлення копій секретних документів, що надійшли від іншого підприємства, установи, організації, допускається лише за письмовим погодженням з підприємством, установою, організацією, що їх надіслали. Без такого погодження копії секретних документів можуть виготовлятись на виконання ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів з подальшим повідомленням підприємству, установі, організації, від яких надійшли секретні документи.
Суд підкреслює, що право на захист, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, включає реальну можливість ознайомлення з усіма доказами, які використовуються проти обвинуваченого. За умови дотримання вимог законодавства про державну таємницю, реалізація цього права не може бути довільно обмежена з боку сторони обвинувачення або інших органів державної влади.
Щодо процесуальних гарантій, які може забезпечити суд для виконання прийнятого ним рішення про тимчасовий доступ.
Найперше, суд вважає, що однією із гарантій, яка сприятиме виконанню судового рішення є визначення максимального строку його виконання тривалістю два місяці, який надасть можливість захиснику, який не має відповідного допуску до державної таємниці відповідного рівня, його оформити.
По друге, суд при вирішенні цього питання враховує також практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Денисюк та інші проти України» (Denysiuk and Others v. Ukraine, рішення від 11 квітня 2024 року, заяви № 38332/22 та інші), яке має значення для оцінки дотримання державою Україна процесуальних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зазначеній справі Суд констатував порушення права на справедливий суд, зокрема через ненадання заявникам доступу до документів, отриманих у результаті застосування негласних слідчих (розшукових) заходів, які були покладені в основу обвинувачення, або до документів, що підтверджують знищення таких матеріалів. ЄСПЛ чітко наголосив, що, навіть якщо відповідні матеріали були знищені у відповідності до чинного законодавства, особа, щодо якої проводились такі заходи, має законний інтерес в отриманні офіційного підтвердження цього факту у вигляді копії постанови про знищення та акту знищення матеріалів.
Це пов`язано з тим, що відсутність будь-якої можливості перевірити обставини проведення негласних заходів, їх законність, обґрунтованість та обсяг втручання у приватне життя особи, позбавляє її ефективного захисту та доступу до правосуддя. ЄСПЛ підкреслює, що матеріали НСРД, незалежно від їх фактичної наявності чи знищення, залишаються важливими елементами для встановлення істини у справі, а держава зобов`язана забезпечити належну процедуру документального підтвердження знищення та її доступність для сторони захисту.
Суд звертає увагу, що така позиція відповідає принципу рівності сторін та змагальності процесу, закріпленим у ст. 6 Конвенції, і зобов`язує національні суди гарантувати, щоб сторона захисту мала реальну можливість оспорити законність джерел доказів та виконати свої функції у повному обсязі.
За таких обставин, з урахуванням зазначеного рішення ЄСПЛ, положень ч.5 ст. 9 КПК України, суд, надаючи доступ до матеріалів, які містять державну таємницю, зобов`язати володільця в разі знищення відповідних матеріалів, надати копії постанови/копії акту знищення або копії інших офіційних документів, що підтверджують факт та правові підстави знищення.
Таке документальне підтвердження є необхідним для того, щоб обвинувачений та його захисник могли здійснити ефективний захист, оцінити законність дій сторони обвинувачення та реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.
Керуючись ст. 9, 131, 132, 159-164, 333, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вимоги клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 від 10 лютого 2025 року (№ 5436/25-Вх., № 5438/25-Вх., № 5440/25-Вх., № 5442/25-Вх., № 5443/25-Вх, № 5446/25Вх., № 5450/25-Вх.) та п`яти клопотань від 22 вересня 2025 року за єдиним № 43216/25-Вх.(із змінами і доповненнями) про тимчасові доступи до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні № 42021000000002617 від 16 грудня 2021 року, задовольнити частково.
Надати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , його захиснику ОСОБА_10 , (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001004 від 11 грудня 2018 року) тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливістю ознайомитись з ними, виготовити копії (окрім випадків, коли виготовлення копій заборонено чинним законодавством чи потребує погодження із власником інформації, за відсутності такої згоди), а саме:
результатів проведених у період часу з 04.03.2021 по 03.09.2021 року негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження №52020000000000304 від 06 травня 2020 року;
документів у кримінальному провадженні № 52020000000000304 від 06 травня 2020 року, за результатами виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, проведеного на підставі постанов №15/430т від 04 березня 2021 року та №15/1556т від 01 вересня 2021 року;
всіх матеріалів оперативно-розшукової справи категорії «Розробка» № 220цт від 29.09.2021;
документів (протоколів) про виготовлення у період часу з 04.03.2021 по 03.09.2021 року спеціальних (несправжніх) імітаційних засобів у кримінальному провадженні №52020000000000304 від 06 травня 2020 року,
за винятком тих, що містять відомості, які становлять державну таємницю, якщо особа, якій надано доступ, не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
У разі неможливості виконання ухвали внаслідок знищення матеріалів - надати копії офіційних документів, що підтверджують факт та правові підстави знищення.
В інших вимогах клопотань - відмовити.
Строк дії ухвали два місяці із дня її постановлення, тобто до 27 червня 2026 року.
Особам, які отримали документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, надати до них доступ у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3