Справа № 373/566/26
Провадження № 2/373/962/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року       м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.
представника позивача Ткаченко М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, цивільну справу № 373/3559/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
встановив:
Виклад позовних вимог.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко Марія Миколаївна звернувся до суду з вказаною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №576750 від 12.04.2021 в розмірі 66675 гривень 88 копійок, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 25000.00 гривень та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 39696.43 гривень, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 1979.45 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати які складаються із судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що 12.04.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 був укладений Договір № 576750 про надання споживчого кредиту. Позичальнику надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 25000 гривень в межах строку дії договору – 730 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення з кінцевим терміном повернення 12.04.2023. 
Договір підписаний сторонами.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти на позичальнику. Однак відповідач кредит та проценти у встановлений строк не повернув, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.
Право вимоги за договором двічі відступалося: 
26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021/13 відповідно до якого ТОВ "СЛОН
КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому
числі за договором № 576750.
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому
числі за договором № 576750 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Позивачем заявлена до стягнення загальна заборгованість відповідача, заявлена до стягнення за Договором №576750 від 12.04.2021 року, яка на дату звернення до суду становить 66675 гривень 88 копійок, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 25000.00 гривень; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 39696.43 гривень; заборгованості за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 1979.45 грн Крім того, позивач просить стягнути: 2422,40 грн судового збору та 16000 грн витрат на правничу допомогу.

Рух справи в суді.
Ухвалою від 20.03.2026 відкрито провадження в даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 20.03.2026 від ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» були витребувані докази відкриття рахунку на ім`я відповідача та докази, що підтверджують зарахування кредитних коштів на банківський рахунок за договором №576750 від 12.04.2021 року.
Відповідь банку на ухвалу суду від 20.03.2026 надійшла до суду 08.04.2026.
Поштове відправлення із копією ухвали суду, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулось без вручення з поштовою відміткою «Адресат відсутній».
28.04.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Судове засідання призначене на 13:30 год 12.05.2026.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
На підставі частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відзив на позов до суду не надходив.
Заяв та клопотань з боку відповідача до суду також не надходило.
Представник позивача не заперечила щодо проведення судового засідання за його відсутності.
В судовому засіданні представник позивача Ткаченко М.М. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Судом встановлено наступне.
12.04.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №576750 (далі за текстом – Договір) в письмовій формі. Договір підписаний відповідачем (позичальником). 
Умови кредитування погоджені сторонами в Договорі.
Відповідно до пункту 1.4 Кредит надається на строк 730 днів, з кінцевим терміном повернення 12.04.2023. Терміни повернення вказані в Додатку №1 (графіку платежів). 
Пунктом 1.5. Договору, передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за
кредитом. Процентна ставка – фіксована, та становить 25% від суми кредиту в день за перший день користування кредитом та 85% річних від суми кредиту до закінчення кредитування.
Порядок надання кредитних коштів закріплено у п. 2.1. Договору – шляхом їх перерахування у розмірі 20000.00 грн на рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , та у сумі 5000.00 грн на рахунок ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", як сплату процентів за перший день користування кредитом. 

З інформації наданої ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» лист БТ-2029-011203-2026 від 31.03.2026 на виконання ухвали суду від 20.03.2026 убачається, наступне. 
На ім`я ОСОБА_1 у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» відкрито банківський рахунок НОМЕР_1 . З виписки про рух коштів вбачається, що 13.04.2021 в рамках виконання умов договору із ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на вказаний рахунок були зараховані 20000.00 гривень. 
Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №576750 від 12.04.2021 у сумі 78549,50 грн позивач підтверджує розрахунками заборгованості станом на 10.03.2023 та станом на 13.04.2023.
Право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як нового кредитора, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №576750 від 12.04.2021 підтверджено з боку позивача договором № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 про відступлення прав вимог за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 576750, з боку ТОВ "СЛОН
КРЕДИТ" на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та договором № 10-03/2023/01 відповідно до якого
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому
числі за договором № 576750 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Суду також надані до витяги з реєстру боржників до договору №10-03/2023/1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 встановлено, що відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №576750 від 12.04.2021.

Норми права які застосовує суд.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки суду.
Предметом доказування у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором позики), складають такі обставини: факт укладення цього договору, а також факт перерахування позикових коштів позичальнику в сумі, що відповідає умовам договору. 
Договір споживчого кредиту №576750 від 12.04.2021 схвалені сторонами шляхом накладення підписів на них. З боку відповідача, Договір та додатки до нього підписані власноручно. 
Підтвердження отримання відповідачем коштів обумовлених договором №576750 від 12.04.2021, є виписка по  банківському рахунку НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 наданої ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» листом БТ-2029-011203-2026 від 31.03.2026 з якої вбачається, що 13.04.2021 в рамках виконання умов договору із ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на рахунок НОМЕР_1 були зараховані 20000.00 гривень
У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» як первинним кредитором (позикодавцем) та ОСОБА_1 зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у договорі споживчого кредиту №576750 від 12.04.2021.
Факт відступлення права вимоги з боку ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та в свою чергу перевідступлення грошової вимоги за кредитним договором №576750 від 12.04.2021 з боку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», і набуття останніми права вимоги до відповідача, суд вважає також підтвердженим належними та допустимими доказами, а саме договором № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 та договором № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, а також реєстрами боржників та актами їх передачі, до вказаних договорів.

Заявлена до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 25000.00 грн суд вважає підтвердженою належними та допустимими доказами у розмірі 20000.00 гривень, оскільки саме така сума (20000.00 гривень) була перерахована відповідачу за кредитним договором. 
Перерахування 5000.00 гривень в межах договору про надання споживчого кредиту №576750 від 12.04.2021 не підтверджено випискою по банківському рахунку відповідача НОМЕР_1 .
Крім того, зазначена сума передбачена п. 2.1. Договору, як виконання зобов`язань із сплати процентів і утримується із суми кредиту в силу п. 3.5 Договору, а відтак не була отримана відповідачем та може бути віднесена до коштів виданих за тілом кредиту в розумінні ст. 1054 ЦК України, а її неотримання позичальником виключає можливість задоволення вимог в цій частині в силу ст. 1046 ЦК України. 
Отже заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) підлягає частковому задоволенню на суму 20000.00 грн.

Щодо заявлених до стягнення відсотків за Договором №576750 від 12.04.2021.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відсотки за договором нараховувались первісними кредиторами до відступлення права вимоги в сумі 39696.43 грн. та новим кредитором (позивачем) після переходу до нього права вимоги за Договором №576750 від 12.04.2021 - в сумі 1979.45 грн, при цьому ці нарахування проводились в межах строку дії договору з 13.04.2024 по 12.04.2023 та в розмірі передбаченому в Договорі, що підтверджено розрахунками заборгованості наданими суду.
Отже, нарахування заборгованості за позикою, включаючи проценти, проводилось в межах дії Договору, і не припинялось внаслідок пред`явлення кредитором вимоги до повного погашення заборгованості. 
Договірні правовідносини не містять обмежень щодо відступлення права вимоги нового кредитора та обмежень, щодо права нового кредитора (фактора) продовження нарахування відсотків за кредитним договором. 
Перевіряючи розмір заявлених до стягнення відсотків, суд вважає, що їх нарахування проводилось в межах строку дії Договору (з 13.04.2024 по 12.04.2023) та у відповідності до умов Договору №576750 від 12.04.2021, що узгоджується із регулятивною нормою ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а відтак вимоги в цій частині підлягають до задоволення. 

Вирішення судових витрат.
Судові витрати, заявлені до стягнення з відповідача в даній справі, складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662.40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 16000.00 грн. 

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 92,50%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме - 2462 грн 74 коп. 

Щодо витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Водночас пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № «m_», витяг з акту №б/н про надання правничої допомоги на суму 16000,00 грн. 
Факт надання юридичних послуг, згідно із п. 4.3 договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024 підтверджується Актом про надання правничої допомоги. 
В той же час Акт про надання правничої допомоги на суму 16000,00 грн., підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств, що є підтвердженням наданих послуг.
При цьому Касаційний цивільний суд Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 висловив правову позицію, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення, у розмірі 5000,00 грн., які підлягають присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 512, 526, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №576750 від 12.04.2021 у розмірі 61 675 (шістдесят одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) гривень 88 копійок, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 20000, 00 гривень та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 41675, 88 гривень.

Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2462 грн 74 коп. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. 

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133; код ЄДРПОУ 44276926;
відповідач –  ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк