Справа № 420/37057/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2026 року просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що полягає у невнесенні інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку. 
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік. 
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести інформацію про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 09.12.2022 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 61а графи ІІ Розкладу хвороб, про що внесені відповідні записи до військового квитка. У застосунку Резерв + виявив, що відсутня інформація про виключення з військового обліку. Разом з тим наявна інформація про те, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та має статус військовозобов`язаного, хоча до цього відповідача з питань постановки (взяття) на військовий облік не звертався.
Позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправно не внесена до Реєстру вказана інформація, а ІНФОРМАЦІЯ_7 протиправно внесена інформація про перебування його на військовому обліку військовозобов`язаних.
ІНФОРМАЦІЯ_8 поданий відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнали та зазначили, що для внесення відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач мав звернутись з мотивованою заявою до ТЦК та СП за місцем перебування на військового обліку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 . В розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_11 , відсутня інформація та/або медична документація яка містить відомості про непридатність позивача до військової служби. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
ІНФОРМАЦІЯ_7 подали відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнали та зазначили, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення щодо постановки на військовий облік ОСОБА_1 , відомості у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів були внесені автоматично за відомостями Міністерства оборони України. В обліковій картці до військового квитка (тимчасового посвідчення) в службових відмітках міститься запис: автоматичне взяття на облік згідно змін від 01.04.2025 року до постанови Кабінету Міністрів України № 932. За даними єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 відсутні.
У відповідності до 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним. Довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_12 від 09.12.2022 року № 249, якою ОСОБА_1 обґрунтовує виключення з військового обліку втратила чинність. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлені такі обставини по справі.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
09.12.2022 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про непридатність ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 61а графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженому наказом МОУ від 14.08.2008 № 402, про що видана довідка від 09.12.2022 № 249. 
На підставі даного рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 внесені відповідні записи до військового квитка серія НОМЕР_3 про виключення ОСОБА_1 з військового обліку. 
В вересні 2025 року у застосунку Резерв +, Позивач виявив, що відсутня інформація про виключення його з військового обліку за станом здоров`я та наявна інформація про те, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , має статус військовозобов`язаного. 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про внесення правильної інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) на підставі паперового ВОД про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку. Саном на день звернення з даним позовом, ІНФОРМАЦІЯ_4 актуальні відомості до Реєстру не внесено, відповідь на заяву не надано.
Позивач автоматично взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 (в межах реалізації Постанови Кабінету міністрів України №932 від 16.08.2024 року), програмний алгоритм АІТС «Оберіг» заблокував доступ до редагування його картки, таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_8 не мав технічної можливості скасувати результати автоматичної верифікації або ініціювати зміни в даних особи, яка не перебуває чи перебувала у нього на обліку.
03.10.2025 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено адвокатський запит щодо внесення актуальних відомостей до Реєстру про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення з військового обліку.
ІНФОРМАЦІЯ_5 , 17.10.2025р. листом за вих. № с/19940 повідомлено заявника про неможливість внесення змiн у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів стосовно його медичного огляду, який надав ІНФОРМАЦІЯ_13 , запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з наявними висновками лiкарiв спецiалiстiв для проходження медичної комісії та визначення ступеню придатності під час дії воєнного стану.
Позивач особисто до ІНФОРМАЦІЯ_10 з питань постановки (взяття) на військовий облік чи зняття з обліку не звертався.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з ч. 1, 3 та 4 ст. 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені в Законі України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1951-VIII - Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч. 8, 9 ст. 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст. 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Частинами 1, 3 ст.14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
На виконання ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (п.6 Порядку №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (п.20 Порядку №1487).
Відповідно до приписів п. 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення;
організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”
Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через: 
Портал;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі у паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до пункту 6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
У цій справі встановлено, що відповідно до довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.12.2022 № 249, ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби, що відображено у військовому квитку серія НОМЕР_3 . 
В той же час, ІНФОРМАЦІЯ_5 , де позивач перебуває на обліку, відповідно до їх облікових даних відсутня інформація про проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 . Відсутня така інформація і за місцем попереднього перебування позивача на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Аналізуючи встановлені обставини, суд зазначає про наявність розбіжностей у письмових документах, що наявні у позивача та інформацією з Єдиного реєстру, а також даними ІНФОРМАЦІЯ_5 , який здійснює військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки згідно інформації із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач перебуває на військовому обліку. 
Суд не погоджується з обґрунтуваннями позивача, що відомості зазначені у довідці військово-лікарської комісії від 09.12.2022 № 249 та у його військовому квитку є достатніми для внесення цих відомостей у Єдиний реєстр, оскільки визнавши такі докази достатніми, фактично суд повинен надати їм перевагу над іншими доказами, такими як відомостями з Єдиного реєстру, які є відмінними від перших. Іншими словами. позивач просить усунути виявлені розбіжності шляхом винесення судового рішення, а не у спосіб передбачений законодавством.
На думку суду, розбіжності у письмових військово-облікових документах позивача та інформацією із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підлягають усуненню відповідно до Порядку № 559 та Закону №1951-VIII - через Портал або шляхом особистого звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку, оскільки дані зазначені у його облікових документах відповідно до законодавства є недійсними. Іншого способу усунення розбіжностей діючим законодавством не передбачено.
Тобто, порядок дій як військовозобов`язаного, так і органу відповідального за військовий облік та ведення Єдиного реєстру чітко внормований, наведений судом вище є послідовним, логічним та передбачає вчинення активних дій саме позивачем.
Таким чином, суд констатує наявність розбіжностей між паперовими військово-обліковими документами позивача, даними Єдиного реєстру та обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_10 , які підлягають усуненню в порядку та у спосіб визначений законодавством.
Позивач особисто жодних заяв до ІНФОРМАЦІЯ_10 як органу адміністрування Реєстру не подавав, тобто не вчиняв дій по усуненню розбіжностей та не скористався жодним із вищезазначених способів їх усунення.
Суд зазначає, що надані позивачем довідка від 09.12.2022 № 249 та військовий квиток як докази не мають жодних переваг над доказами наданими відповідачем - інформацією з Єдиного реєстру і не можуть бути достатніми для задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду від 07.05.2026 року суд витребував у позивача медичні документи про проходження обстеження, лікування, інші докази встановлення діагнозу за період, що передував проходженню ВЛК, а також при проходженні ВЛК 09.12.2022 року, але позивач таких документів суду не надав.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що докази на які посилається позивач не є за внутрішнім переконанням суду достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог.
При цьому слід зазначити, що в адміністративному процесі діє принцип презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень і тягар доказування відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається виключно на відповідача (державний орган, посадову особу).
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. 
Виходячи з вищенаведеного, суд стверджує, що надані позивачем докази не мають жодних переваг над доказами відповідача та його посиланнями на приписи законодавства щодо таких ситуацій.
Посилання позивача на адвокатський запит надісланий на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 03.10.2025, щодо внесення актуальних відомостей до Реєстру про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення з військового обліку, як на підставу для усунення розбіжностей суд відхиляє, оскільки адвокатський запит не є заявою особи у розумінні ЗУ “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” №1951-VІІІ, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487 та Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16.05.2024 № 559.
Щодо подання таких заяв до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає, що ОСОБА_1 на той час вже не перебував на обліку у цьому органі, а тому відповідно вони не могли вчинити будь які дії щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру. Позивач підтверджує це у поданій ним заяві про уточнення позовних вимог від 21.01.2026 року.
Відхиляючи доводи позивача, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі “Серявін та інші проти України”).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
В той же час, відповідачі надали суду належні та допустимі докази, виклали правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення.
У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.