Справа № 559/2413/25 
Провадження № 2/559/105/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
13 травня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Представник ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.07.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №199455. Згідно умов договору сума кредиту складає 2000 грн., строк кредиту 14 днів. ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 2000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Займер» відступило "ФК КЕШ ТУ ГОУ" права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на день подання позову до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 2000 грн. – тіло кредиту і 7760 грн. – нараховані відсотки, а всього 9760 грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 22.10.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 12.07.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №199455. Згідно умов договору сума кредиту складає 2000 грн., строк кредиту 14 днів, до 25.07.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Комісія за надання кредиту нараховується у розмірі 15% від суми кредиту одноразово. У п.2.3 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 днів поспіль з моменту виникнення прострочення (а.с.14-15).
У Додатку №1 до Договору, сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 2860 грн. (а.с.26).
Згідно довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Займер». Акцепт договору позичальником здійснювалось інформаційно-телекомунікаційній системі: 12.07.2021 на номер телефону НОМЕР_2 було направлено одноразовий ідентифікатор CL6896 (а.с.11).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Займер» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Видача грошових коштів у сумі 2000 грн. ОСОБА_1 підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів на банківську картку Monobank № НОМЕР_1 ; призначення переказу видача кредиту №199455 (а.с.22).
Також, судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, згідно з умовами якого «Займер» передає ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. 12.10.202 було укладено Додаткову угоду до Договору факторингу. 12.10.2022 ТОВ «Займер» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено було укладено Додаткову угоду до Договору факторингу (а.с.16-18).
На виконання умов Договору факторингу ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було сплачено ТОВ «Займер» відповідні грошові суми, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями (а.с.2-21).
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 9760 грн., з яких: 2000 грн. – сума виданого кредиту; 7760 грн. – сума заборгованості за відсотками (а.с.10).
Згідно наданої позивачем виписки по рахунку за кредитним договором №199455 станом на 16.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 9760 грн., з яких: 2000 грн. – сума виданого кредиту; 7760 грн. – сума заборгованості за відсотками (а.с.9).
IV. Норми права, які застосував суд.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності до ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові від 05 квітня 2023 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 виснувала: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання».
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд робить висновок, що 12.07.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №199455 про надання фінансового кредиту.  ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно вказаного договору ОСОБА_1 отримав у позику грошові кошти у розмірі 2000 грн. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 2000 грн. 
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору суд зазначає наступне. Договором визначений строк дії Договору – 14 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,0 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно графіку платежів, який міститься у Договорі проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 560 грн. та 300 грн. комісія за надання кредиту. Разом з тим, пунктом 3.3.3 договору визначено, що клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять. Враховуючи, що кредит надавався строком на 14 днів до 25.07.2021 (строк кредитування), то ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Отже розмір процентів відповідно до умов договору, який підлягає стягненню з відповідача, становить 560 грн. за період з 12.07.2021 по 25.07.2021 виходячи з розрахунку: 2000 грн. х 2% /100% х 14 днів. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦПК України. Крім того, стягненню з відповідача підлягає комісія у розмірі 300 грн. 
В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги від 29.12.2023, Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2024; Актом про отримання правової допомоги ві.08.10.2025, рахунком та платіжною інструкцією (а.с.12,13,41-43). Позовні вимоги задоволено судом на 29%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 702,50 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3045 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 512, 514, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд - 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №199455 від 12.07.2021 у розмірі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких: 2000 грн. – сума кредиту, 560 грн. – сума процентів за користування кредитом та 300 грн. – комісія. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 702,50 грн. та 3045 грн. витрат на правову допомогу, а разом 3 747 (три тисячі сімсот сорок сім) гривень 50 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», код ЄДРПОУ 42228158, місцезнаходження: вул. Кирилівська, 82 офіс7. М. Київ.
Представник позивача: адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса  ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя     О.Ю. Жуковська