Справа № 302/460/26 
Провадження № 2/302/332/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.
за участі:
секретаря судового засідання Куруц В.І.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , діючи через представника – адвоката Рішка Сергія Івановича, звернувся до суду з вказаним позовом до Пилипецької сільської ради, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
Позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верхній Студений Міжгірського району Закарпатської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим за ним відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид», розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часток в натурі (на місцевості) вартістю 621,00 грн, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010444, зареєстрованого 03.03.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №920. Позивач єдиний прийняв спадщину, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через неподання оригіналу правовстановлюючого документа, який було втрачено. Обґрунтовуючи позов зазначеними обставинами та посилаючись на відповідні норми цивільного законодавства позивач просив визнати за ним право на згадану земельну частку в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 
10 квітня 2026 року ухвалою судді було відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.
Представник позивача – адвокат Рішко С.І. 04 травня 2026 року подав суду заяву, якою просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач – Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області явку представника в судове засідання не забезпечила, подала суду заяву від 05 травня 2026 року якою визнала позов та просила розглянути справу без участі представника відповідача.
Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Оскільки відповідач визнав позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів третіх осіб, з врахуванням характеру спірних правовідносин, суб`єктного складу сторін і обставин справи, відповідно до наведених норм процесуального закону суд враховує при вирішенні спору визнання позову відповідачем.
За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верхній Студений Міжгірського району Закарпатської області помер батько позивача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці обставини доводяться свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23.09.2025 виконкомом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 19) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09 листопада 1960 року.
Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) у зв`язку з смертю ОСОБА_2 за ним відкрилась спадщина.
До складу спадщини за ОСОБА_2 увійшло, зокрема, право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид», розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часток в натурі (на місцевості) вартістю 621,00 грн. На підтвердження цього права ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010444, зареєстрований 03.03.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №920
Згідно з довідкою старости сіл Нижній Студений та Верхній Студений Пилипецької сільради від 18.02.2026 №198 (а.с. 20), померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті фактично проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт перебування в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 03 жовтня 1958 року (а.с. 18).
На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповітів не складав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №84576350 від 19.03.2026 (а.с. 21). 03 березня 2026 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кузьо Г.В. було посвідчено заяву матері Позивача – ОСОБА_3 , зареєстровану у реєстрі за №315 (а.с. 23), згідно якої вона відмовилася від прийняття спадщини до майна свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_2 на користь позивача.
05 березня 2026 року, у строк визначений ст. 1270 ЦК України, позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Чіжмаря С.І. із заявою про прийняття спадщини до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу №39/2026, номер у Спадковому реєстрі 75305794, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.03.2026 №84398850 (а.с. 22). 
У січні 2026 року позивач виявив втрату оригіналу Сертифікату №010444, про що в газеті «Верховина» від 19.03.2026 №8 (11201) було опубліковано відповідне оголошення про те, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК №010444, виданий на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним (а.с. 22, 23). 
Відповідно до інформаційного листа № 29-7-0.31-1217/2-26 від 24.02.2026 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області (а.с. 28), за наявною інформацією у відділі № 3, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 010444 по КСП «Бескид» (імені Кірова) с. Нижній Студений Міжгірського району виданий гр. ОСОБА_2 на підставі розпорядження Міжгірської РДА № 197 від 07.04.1997 №197 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 03.03.1999 за № 920, розмір земельної частки становить 0,71 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) по КСП «Бескид» (імені Кірова) с. Нижній Студений Міжгірського району на момент видачі зазначеного сертифікату становила 621,00 гривень.
З викладених у заяві по суті справи пояснень слідує, що з метою відновлення оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) померлого ОСОБА_2 , позивач звертався до Пилипецької сільради та Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області. Однак йому було роз`яснено, що згідно вимог діючого законодавства виготовлення дублікату сертифікату на земельну частку (пай) на померлу особу не передбачено, а тому Позивачу було рекомендовано звернутися із відповідним позовом до суду. 
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Чіжмаря С.І. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на Сертифікат №010444. З довідки приватного нотаріуса Чіжмаря С.І. від 19.03.2026 № 157/01-16 (а.с. 24) слідує, що позивач єдиний прийняв спадщину за майном померлого ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк.
Листом від 19.03.2026 року №158/01-16 (а.с. 25) приватний нотаріус Чіжмарь С.І., на підставі п. 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , а саме на земельну частку (пай) площею 0,71 умовних кадастрових гектара. Причиною відмови стала відсутність оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), а саме Сертифіката №010444, який згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних сертифікатів (паїв)» є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 і 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, яка згідно з положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить останньому з часу її відкриття.
Враховуючи наведене суд висновує, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину за його померлим батьком – ОСОБА_2 , набув право на спадкування за ним майна, котре увійшло до складу спадщини, зокрема: права на земельну частку (пай) на території колишнього КСП «Бескид», розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 010444 .
Суд не встановив обставин, передбачених статтею 1224 ЦК України, які мали б наслідком усунення позивача від спадкування за ОСОБА_2 .
Обставини, які б свідчили, що спадкування позивачем за ОСОБА_2 порушує права чи законні інтереси третіх осіб – не встановлено.
Відтак суд дійшов висновку, що у позивача виникло право на набуття у власність права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Водночас суд встановив наявність формальних перешкод для нотаріального оформлення переходу права власності від спадкодавця до спадкоємиці, які не впливають на зміст цього права. 
Відповідно до приписів частин 1, 2 і 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суд враховує, як сталу практику правозастосування (елемент правової визначеності) зазначеної норми, позицію викладену в п. 3.1. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якої визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав на набуття ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та існування підстав для судового захисту такого права в установлений законом спосіб – визнання права. 
Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 3, 11, 16, 316-319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, ст. 2-5, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ
Позов ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, – задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) право на право на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010444, виданого на підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 07.04.1997 №197, зареєстрованого 03.03.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №920, в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 05.05.2026.

Повне найменування учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області; код ЄДРПОУ – 04350843; місцезнаходження: с. Пилипець, 75 Хустський район, Закарпатська область, 90011. 
Суддя	  	О. І. Повідайчик