Справа № 748/3202/25 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В. 	
Провадження № 33/4823/116/26 	  	
Категорія - – ст.124 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 21 вересня 2025 року о 19 год 45 хв, на 14 км автодороги Р-56 Чернігів-Пакуль-КПП Славутич, с. Зайці, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, не надав переваги в русі автомобілю «Kia Ceed», н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.4 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Бредюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду як незаконну, а провадження в справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що за змістом опису дій водія ОСОБА_1 ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні постановою суду не зазначено його дій, які б в комплексі складали порушення ним вимог п.13.4 ПДР, а вказані фрагментарні складові призводять до необґрунтованості класифікації його дій як порушення вище вказаного пункту ПДР, що побудовано на припущеннях. Звертає увагу, що зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення «чим порушив п. 13.4 ПДР - ненадання переваги в русі» не відповідає змісту пункту 13.4 ПДР, який взагалі не містить таких складових як - «Ненадання переваги в русі», а відповідає фрагменту формулювання ст.122 КУпАП, якою не передбачено відповідальність за скоєння ДТП (ст.124 КУпАП), що відповідно вказує на суперечність звинувачення і, як наслідок, недоведеність вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. Також у протоколі про адміністративне правопорушення, в описі установлених даних, взагалі не вказаний будь-який зв`язок між порушенням водієм п.13.4 ПДР та подією ДТП (взагалі не зазначено що ДТП відбулось у вигляді зіткнення транспортних засобів, тим більше, що відбулось ДТП саме внаслідок порушення водієм п.13.4 ПДР), що відповідно призводить до неможливості класифікації його відповідальності за ст.124 КУпАП (через вказаний причинно-наслідковий зв`язок), і лише за певних умов доведеності його вини за порушення п.13.4 ПДР, його відповідальність можливо класифікувати лише за ст.122 КУпАП. Вказує, що схема місця ДТП складена неякісно, неповно, фрагментарно внаслідок чого унеможливлює визначення геометричного взаємного розташування об`єктів речової обстановки та слідів на місці даної ДТП, а також їх належності конкретним транспортним засобам, і відповідно фактично така схема не є доказом в справі. Апелянт зазначає, що з наданих відеозаписів є наочно очевидним, що в умовах місця події відсутній причинний зв`язок між діями водія автомобіля «Nissan» ОСОБА_1 , в яких вбачається невідповідність вимогам п. 14.3 ПДР, і подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, що відповідно призводить до можливості притягнення даного водія до відповідальності не за ст.124 КУпАП, а виключно за ст.122 КУпАП. Також, постанова підлягає скасуванню через наявне розширення звинувачення і визначення порушення не лише п.13.4 ПДР у діях водія ОСОБА_1 , але і п.11.1 ПДР (« Посилання дослідженими судом доказами встановлено, що в результаті, у тому числі, і його неправомірних дій, викликаних порушенням Правил дорожнього руху, зокрема п.п.11.1, 13.4 Правил дорожнього руху, і сталася дана пригода»), що не було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу на те, що під час роз`їзду блок-посту за своєю конструкцією ширина проїжджої частини передбачає безпечний зустрічний роз`їзду транспортних засобів, і як зафіксовано на двох відеозаписах наданих з відео реєстратора ОСОБА_1 на момент ДТП його автомобіль безперешкодно роз`їжджався із зустрічними транспортними засобами, оскільки вони дотримувалися швидкісного режиму, проте такий роз`їзд був не можливий, оскільки автомобіль КІА, під керуванням ОСОБА_3 , їхав назустріч на швидкості 80-90 км/год, яка не давала останній можливості ні безпечно роз`їхатися з транспортними засобами, ні безпечно проїхати блок-пост. Захисник посилається на те, що місцевим судом не враховано та не надано оцінки неналежної організації дорожнього руху на ділянці ДТП та халатності патрульної поліції на місці ДТП у вигляді самоусунення від регулювання дорожнього руху в темну пору доби на ділянці з неосвітленими перешкодами, до моменту усунення недоліків в організації дорожнього руху і забезпеченні безпечного руху, що фактично призвело до ДТП, через неможливість водія автомобіля КІА своєчасно виявити зміну в організації дорожнього руху і наявні неосвітлені, без світлоповертаючих елементів перешкоди для руху у вигляді бетонних плит (та зовні по їх периметру шини з піском). 

У судове засідання апеляційної інстанції 28 квітня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином. При цьому, захисник Бредюк О.М. у черговий раз подав заяву про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому судовому процесі. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Слід зазначити, що дана справа надійшла до Чернігівського апеляційного суду 05 січня 2026 року. Судові засідання в даній справі неодноразово відкладались за клопотаннями захисника ОСОБА_4 , у зв`язку з його зайнятістю в інших справах. 
А тому апеляційний суд розцінює таку поведінку захисника Бредюка О.М. як зловживання своїми процесуальними правами, з метою навмисного затягування розгляду справи, який триває вже майже чотири місяці.
Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник потерпілої – адвокат Мельниченко М.С. 13.04.2026 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі потерпілої ОСОБА_3 та її представника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.13.4 Правил дорожнього руху, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 «Крутий підйом» і 1.7 «Крутий спуск», за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення Правил дорожнього руху, а саме, що він, 21 вересня 2025 року, о 19 год. 45 хв., на 14 км автодороги Р-56 Чернігів-Пакуль-КПП Славутич, с. Зайці, Чернігівського району, керуючи автомобілем марки «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, не надав переваги в русі автомобілю «Kia Ceed», н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілих осіб немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.3).

Працівниками поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано схему ДТП, пояснення учасників події.

Зі схеми місця ДТП від 21.09.2025 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася між транспортними засобами «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , та «Kia Ceed», н.з. НОМЕР_2 . Також зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, напрямок руху вказаних вище транспортних засобів, розташування перешкод у вигляді насипів, гальмівний шлях авто та осип скла, зафіксовано пошкодження, які отримали вказані транспортні засоби (а.с.4).

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні місцевого суду, він свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та показав, що ввечері 21.09.2025 року він їхав по автодорозі «Чернігів - Славутич» на своєму автомобілі марки Nissan з увімкненим ближнім світлом фар. Під`їжджаючи до блок-посту, він бачив відповідні дорожні знаки та знизив швидкість свого руху приблизно до 10 км/год, щоб безпечно проїхати між бетонними блоками, які встановлені на проїжджій частині. Проїжджаючи блок-пост, він розминувся з одним автомобілем, який рухався йому назустріч на невеликій швидкості. Далі він почав проїжджати останній блок з плит, які встановлені на проїжджій частині і позначають блок-пост, і в цей момент побачив, що назустріч йому на великій швидкості рухається автомобіль. Виявивши небезпеку, він одразу зупинив свій транспортний засіб. Водій зустрічного автомобіля КІА ОСОБА_3 намагалася загальмувати, оскільки він почув звук гальм, проте сталося зіткнення. Вона вирішила проїхати між правою стороною автомобіля Nissan і бетонними блоками, оскільки у неї була велика швидкість і її автомобіль просто не встигав роз`їхатися з ним зліва від нього, як це передбачено ПДР. Вважає, що правила дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з ДТП, він не порушував та діяв у відповідності до них. Як тільки він виїхав із-за бетонних блоків і побачив зустрічний автомобіль КІА, то зупинився для безпечного роз`їзду з ним, однак швидкість руху зустрічного автомобіля КІА не дозволяла безпечно це зробити.
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з відеореєстратора вбачається, що автомобіль марки «Nissan», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухається зі швидкості більше 100км/год, яку поступово знижує, зважаючи на дорожні знаки обмеження швидкості руху, та під`їжджаючи до бетонного загородження у вигляді плит, які займають всі смуги руху, виходячи частково за лінію горизонтальної розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, швидкість транспортного засобу знижує до 19 км/год. На шляху його руху маються три бетонні загородження. Об`їжджаючи оставте (третє) бетонне загородження, водій «Nissan Qashqai» побачив фари зустрічного транспортного засобу та продовжив рух автомобіля ближче до лівої частини смуги руху та, порівнявшись з бетонним блоком, знизив швидкість до 5 км/год. У цей час транспортний засіб «Kia Ceed», який рухався йому назустріч, на значній швидкості, яка явно перевищує дозволену, звернувши ліворуч по напрямку своєї смуги руху, та проїхав між транспортним засобом ОСОБА_1 та бетонним загородженням, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Згідно з висновком експертного дослідження №СЕ-19/125-26/1621-ІТ від 03.03.2026 року, за наданим на дослідження відео файлом, що міститься в матеріалах справи, величина часу зупинки (нерухомого стану) автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , до моменту зіткнення з автомобілем КІА СЕЕD, р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням відносної похибки, дорівнює 0,95?0,91 сек.

В умовах дорожньо-транспортної ситуації, викладеної в матеріалах справи, з технічної точки зору, водійка автомобіля КІА СЕЕD, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності до вимог п.12.1 (з урахуванням визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожня обстановка» та «дорожні умови» п.1.10), п.12.2 (з урахуванням визначення терміну «недостатня видимість» п.1.10), п.12.6 «г», п.12.9 «б» з урахуванням поетапно встановлених дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» 70 км/год, 50 км/год, 30 км/год, встановленого разом з попереджувальним знаком 1.39 «Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка)», п.3.5, а з моменту небезпеки для руху - можливості вперше спостерігати світло лівої фари зустрічного автомобіля «Nissan Qashqai» із-за бетонних блоків, у відповідності до вимог п.10.1, п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10) Правил дорожнього руху України.

В умовах дорожньо-транспортної ситуації викладеної в матеріалах справи, з технічної точки зору, водійка автомобіля КІА СЕЕD, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для руху - з моменту появи світла лівої фари автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , із-за бетонних блоків на смузі руху автомобіля КІА, р.н. НОМЕР_2 , з початкової гранично допустимої швидкості руху 50 км/год, мала технічну можливість запобігти зіткненню («попередити настання даної ДТП») шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування з повною зупинкою керованого автомобіля до місця фактичної зупинки автомобіля Nissan, н.з. НОМЕР_1 , в умовах місця події, тобто нормативним виконанням виключно вимог п.12.9 «б», з урахуванням дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» 50 км/год, п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п. 1.10) Правил дорожнього руху України.

В умовах дорожньо-транспортної ситуації, вказаної в наданих матеріалах справи, з технічної точки зору, водій автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , після проїзду Т-подібного перехрестя (поворот на с. Зайці), повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 (з урахуванням визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожня обстановка» та «дорожні умови» п. 1.10), п.12.2 (з урахуванням визначення терміну «недостатня видимість» п.1.10), п.12.6 «ґ», двох встановлених на бетонних блоках наказових знаках 4.8 «Об`їзд перешкоди зліва» Правил дорожнього руху України, а з моменту виникнення небезпеки для руху - можливості вперше спостерігати світло правої фари зустрічного автомобіля КІА СЕЕD, р.н. НОМЕР_2 , із-за бетонних блоків, у відповідності до вимог п.13.4 (з урахуванням визначення терміну «дати дорогу») п.1-1, п.12.3 ( з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10 ) Правил дорожнього руху України. 

В умовах дорожньо-транспортної ситуації, викладеної в матеріалах справи, з технічної точки зору, водій автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з моменту появи світла правої фари автомобіля КІА СЕЕD, н.з. НОМЕР_2 , із-за бетонних блоків, не мав технічної можливості своїми одноосібними діями по нормативному виконанню технічних вимог п.13.4 (з урахуванням визначення терміну «дати дорогу»), п.10.1, п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10) ПДР, запобігти зіткненню («попередити настання даної ДТП») з зустрічним автомобілем КІА СЕЕD, р.н. НОМЕР_2 .

Отже, в умовах дорожньо-транспортної ситуації, викладеної в матеріалах справи, з технічної точки зору: не вбачається наявності технічного причинного зв`язку між діями водія автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в умовах місця події та подією виникнення даної дорожньо-транспортної ситуації та вбачається наявність технічного причинного зв`язку між діями водійки автомобіля КІА СЕЕD, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 (в яких, за умов руху з початкової швидкості 50 км/год, вбачається несвоєчасність застосування гальмування, тобто вбачається невідповідність нормативним вимогам п.12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10) Правил дорожнього руху України), та подією виникнення даної дорожньо-транспортної ситуації.

Виходячи із тих обставин, які зафіксовані в матеріалах справи, та які узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 , апеляційний суд погоджується з твердженнями особи, щодо якої складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, що ним не було допущено порушення п.13.4 Правил дорожнього руху, що підтверджується сукупністю досліджених доказів. Так, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, з моменту появи світла правої фари автомобіля «Kia Ceed» із-за бетонних блоків, не мав технічної можливості своїми одноосібними діями по виконанню технічних вимог п.13.4 ПДР України, запобігти зіткненню з зустрічним автомобілем КІА СЕЕD, н.з. НОМЕР_2 .

Оцінюючи просторове розташування автомашин на дорозі, враховуючи, що водійка автомобіля «Kia Ceed» мала технічну можливість запобігти зіткненню («попередити настання даної ДТП») шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування з повною зупинкою керованого автомобіля до місця фактичної зупинки автомобіля «Nissan Qashqai», н.з. НОМЕР_1 , в умовах місця події, апеляційний суд вважає, що ці обставини вказують на правомірність дій водія «Nissan» у складній та динамічній дорожній ситуації.

При цьому водій автомобіля «Nissan Qashqai» був вправі розраховувати, що водій автомобіля марки «Kia Ceed», який рухався назустріч, виконає вимоги Правил дорожнього руху, вибере безпечну швидкість руху та екстрено загальмує до повної зупинки транспортного засобу.

Пунктами 1.3, 1.4 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. 

Крім того, постановою Чернігівського районного суду від 17 грудня 2025 року ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема за порушення нею п.12.1 Правил дорожнього руху, яка постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.04.2026 залишена без змін. 

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які у своїй сукупності безумовно свідчили б, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п.13.4 Правил дорожнього руху, що і стало причиною вищевказаної ДТП.

Зважаючи на те, що згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративне правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, ураховуючи викладене, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний