Справа № 420/7640/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не внесенні відомостей про виключення його - громадянина ОСОБА_1 з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості про виключення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.12.2007 року засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину по ч.3 ст.15, пп.6 та 12 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Відбував покарання у місцях позбавлення волі з 24.01.2007 по 27.05.2016 р.
В листопаді 2023 року він особисто звернувся до БілгородДністровського РТЦК та надав відповідний пакет документів для визнання його невійськовозобов`язаним з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних посилаючись на пп.6 п.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у діючий на той час редакції закону. Він отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 08.11.2023 р, в якому міститься запис про його виключено з військового обліку.
Також в електронному ВОД, який сформовано 25.02.2025 р. містяться запис: категорія обліку - не військовозобов`язаний та запис про виключення з військового обліку. 
Однак сформувавши електронний військово-обліковий документ від 03.03.2026 року він замітив що його поновлено на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 , хоча жодних заяв чи звернення про поновлення його на військовому обліку він не писав.
Позивач вважає, що у відповідача були відсутні повноваження, щодо внесення інформації відносно нього до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки останній не відносився до переліку осіб, відомості про які підлягають включенню до нього, як особа, що вже була виключена з військового обліку. 
Також позивач вказує, що чинним законодавством у сфері військового обліку не передбачено можливості повторного включення особи до військового обліку, якщо така особа раніше була виключена з нього, а отже, при внесенні відомостей про нього до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідач діяв не на підставі, у межах та спосіб, передбачені чинним законодавством України.
Також на думку позивача відповідачем порушено ст.58 Конституції України в якій зазначено, що закони та інші нормативноправові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Позивач вважає, що нова редакція Закону значно погіршує його становище.
Він звернувся до відповідача засобами поштового зв`язку про внесення до Єдиного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісті про виключення його військового обліку та змінити статус в Реєстрі з «військовозобов`язаний» та «не військовозобов`язаний». 
Отримав лист відповідача, яким він повідомив про норми Закону «Про військовий обов`язок та військову службу», які є чинними на момент відповіді та фактично відмовив у внесенні змін до Єдиного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісті. 
Позивач вважає дії відповідача протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 24.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, враховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Ухвала суду від 24.03.2026 року доставлена в підсистемі «Електронний суд» до електронного кабінету відповідача 24.03.2026 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від нього не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі не зареєстровано). 
Справа розглянута в письмовому провадженні. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України (паспорт НОМЕР_3 ).
ОСОБА_1 приговором апеляційного суду Одеської області від 28.12.2007 року визнаний виновним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ст.115 ч.2 пп.6, 12 КК України та йому призначене покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Позивач згідно з Довідкою про звільнення серії ОДС №11462 відбував покарання у місцях позбавлення волі з 24.01.2007 р. по 27.05.2016 р. 
В листопаді 2023 року позивач звернувся до БілгородДністровського РТЦК з метою виключення його з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пп.6 п.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у діючий на той час редакції закону та отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 08.11.2023 р.
Паперове тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , видане Білгород-Дністровським ТЦК 08.11.2023 року, містить наступні відомості:
у п.7 («Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я») зазначено: 08.11.2023 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним до в/служби за гр.ІІ ст.«-» Наказом МОУ №402 від 14.08.08р. пр.103;
у п.8 Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахований у запас 25.04.2004 року, ст.18 п.1 ЗУ «ПВОі ВС»;
у п.10 Тимчасове посвідчення видано до видачі в/квітка;
у п.13 («Відмітки про військовий облік»)- взято на військовий облік 01.07.2004 року; 
у п.14 – 08.11.2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних за ст.37 п.6 пп.6 (засудж) ЗУ «Про військовий обов`язок і в/службу».
Згідно сформованого позивачем 25.02.2025 року ВОД у додатку «Резерв+» позивач знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата ВЛК 08.11.2023 року, Придатний, Не військовозобов`язаний.
У вказаному електронному ВОД також вказано, що він дійсний до 25.02.2026 року.
Позивач зазначив, що ним в також сформований електронний ВОД 03.03.2026 року, в якому він значиться на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним. Копії вказаного ВОД позивач не надав.
Позивач звернувся до відповідача з письмовим зверненням від 04.02.2026 року щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку відповідно до відомостей, які наявні у паперовому ВОД.
Листом відповідача від 15.03.2026 року позивача повідомлено, що перелік осіб, які підлягають виключенню з військового обліку наведений в ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та є вичерпним.
Вчинення заявником тяжкого злочину не є підставою для його виключення з військового обліку у відповідному РТЦК. Відповідно відсутні підстави для внесення до Реєстру запису про виключення з військового обліку у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
Позивач вважає, що відповідачем протиправно не внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про його виключення з військового обліку, у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом. 
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу за позовною заявою в межах позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного. 
Згідно зі ст.57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ). 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. 
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст. 2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч.ч. 8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. 
Отже відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, крім іншого: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (п.7,п.7-1); реєстраційний номер облікової картки платника податків; відцифрований образ обличчя особи (п.13,14); відомості про встановлення, зміну групи інвалідності; відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (п.17,17-1); відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (п.20-1). 
Загальновідомим є факт введення указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Отже, воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я.
Держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів із огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який ідеться.
Правовий режим воєнного стану зумовлює пріоритетність норм спеціального законодавства, яке залежить від безпекових потреб держави, у тому числі прийняття відповідних нормативно-правових актів та їх зміни для ефективного застосування в період воєнного стану.
Постановою КМУ від 16.05.2024 року №559 затверджений Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, якій під час воєнного стану зазнавав змін.
Пунктом 1 Порядку визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 ч.6 ст.37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”, а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ, розвідувальних органах у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).
Згідно з п.2 Порядку військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
в електронній формі - для громадян України, які перебувають на військовому обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів та громадян України, звільнених з військової служби у відставку із зазначених органів), - засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
у паперовій формі - для громадян України, які перебувають на військовому обліку в СБУ, розвідувальних органах або звільнені у відставку із зазначених органів, - на бланку, форму якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.
За приписами пункту 3 Порядку відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
Портал;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Відповідно до п.4 Порядку у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви про внесення змін.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі у паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до п.6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
Пунктом 5 Порядку встановлено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 і 4 ч.6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Згідно з п.7 Порядку військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.
Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у п.8 цього Порядку.
У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).
Строк дії військово-облікового документа в електронній формі становить не більше одного року з дати його формування та не може перевищувати строк дії відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5,8,11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.
Вказані підпункти п.8 Порядку відповідають відомостям про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дату народження, РНОКПП (пп.1-5); про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів (пп.8); відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку) (пп.12); відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення пп.13).
Отже аналіз зазначених положень Порядку свідчить про те, що всі відомості, які наявні у паперовому ВОД повинні відповідати відомостям ВОД в електронному вигляді.
Військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
Крім того, ВОД в електронному вигляді також повинен відображати актуальні відомості про особу, оскільки Порядком чітко визначено, що строк дії ВОД в електронній формі становить не більше одного року з дати його формування та не може перевищувати строк дії відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5,8,11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ВОД в електронній формі також вважається недійсним.
Таким чином, враховуючи, що паперовий ВОД позивача не відповідає відомостям, які відображені в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, його паперовий документ не може вважатися дійсним та відповідно не може бути підставою для внесення змін Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивач зазначив, що він виключений з військового обліку на підставі пп.6 п.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ («були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину»), що відображено у паперовому ВОД та електронному ВОД, сформованому 25.02.2025 року.
Проте у електронному ВОД, сформованому ВОД у додатку «Резерв+» позивач знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата ВЛК 08.11.2023 року, Придатний, Не військовозобов`язаний.
У вказаному електронному ВОД також вказано, що він дійсний до 25.02.2026 року.
Позивач зазначив, що ним також сформований електронний ВОД 03.03.2026, згідно з відомостями якого він є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК. 
Згідно з положеннями Порядку відомості у ВОД повинні відповідати відомостям в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у протилежному випадку ВОД вважається недійсним.
Суд вважає, що відповідач, якій на звернення позивача роз`яснив йому діючи норми законодавства, не допустив протиправних дій та протиправною бездіяльності. 
Законом України від 11.04.2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинність 18.05.2024 року) ст.37 Закону №2232-ХІІ викладена у новій редакції, у тому числі п.6, з переліку якого виключено, що особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, підлягають виключенню з військового обліку. 
Згідно з пояснювальною запискою до проєкту Закону необхідність його прийняття обґрунтована тим, що відповідно до Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина перша статті 17). У зв`язку з триваючою військовою агресією російської федерації проти України, нарощування зусиль агресора щодо подальшого захоплення території нашої держави, постало питання щодо удосконалення механізмів проведення заходів мобілізації для залучення більшої кількості населення бажаючого стати на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а також забезпечення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та удосконалення окремих питань проходження військової служби. 
Крім того, актуальні відомості щодо позивача також змінились у зв`язку з тим, що ст.89 КК України встановлено, що такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема, особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Позивач звільнений з міст позбавлення волі 27.05.2016 року (відбував покарання з 24.01.2007 року). Отже з 28.05.2024 року позивач є таким, що не має судимості. 
Суд вважає неспроможними посилання позивача на порушення відповідачем ст.58 Конституції України, оскільки нова редакція Закону №2232-ХІІ значно погіршує його становище з огляду на те, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст.65 Конституції України).
За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Нова редакція Закону №2232-ХІІ ніяким чином не погіршує становище позивача, а удосконалює питання знаходження на військовому обліку та проходження служби, у тому числі в особливий період під час дії воєнного стану. Держава користується широкою свободою розсуду щодо вибору способу вжиття заходів, що стосуються захисту суверенітету і територіальної цілісності України та має право приймати відповідні нормативно-правові акти. 
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи встановлені обставини дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. 
Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.
Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд, – 

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності, рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.