ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 року м.Дніпро Справа № 908/2786/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Прохоров Ю.Г.
від відповідача: Рябко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  
Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025 р. 
( суддя Горохов І.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення підписано 19.11.2025 р.) 
у справі
за позовом 
Акціонерного товариства “Гарантований покупець”, 
м. Київ
до 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
“Відновлювальна енергія Запоріжжя”, 
м. Запоріжжя
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
Державне підприємство “Гарантований покупець” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя”, про стягнення заборгованості за договором № 872/01 від 25.10.2019 р., в сумі 22 693 409,01 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору, з урахуванням наданих адміністратором комерційного обліку ( ПрАТ "НЕК "Укренерго" ) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії, Позивач здійснював перерахування коштів Відповідачу за електричну енергію за період липень 2022 року — лютий 2023 року. Відповідно до оновлених ( скоригованих ) сертифікованих даних комерційного обліку за вказані розрахункові періоди ( по версії MMS 3 ), Відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії ( відповідні показники встановлені на рівні "0" ). Позивач надіслав Відповідачу акти коригування до актів купівлі-продажу електроенергії за спірний період, від підписання яких Відповідач відмовився. Надлишково сплачені кошти Відповідач не повернув.
2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025 р. у справі № 908/2786/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” на користь Державного підприємства “Гарантований покупець” заборгованість, в розмірі 22 693 409,01 грн. та судовой збір, у розмірі 340 401,14 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя”, через систему "Електроний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025 р. у справі № 908/2786/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. 
Крім того, апеляційній скарзі заявлено клопотання, про залучення до участі у справі: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача; Акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача; Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК” у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Скаржника ( Відповідача ).

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано у повній мірі обставини, що мають значення для справи, зокрема не надано правової оцінки тому, що стало правовою підставою для коригування даних комерційного обліку (далі — ДКО) ПрАТ "НЕК "Укренерго", чи вчинене таке коригування у спосіб, у строки та у порядку, встановленому законом, чи є воно правомірним та чи тягне за собою негативні правові наслідки для відповідача. Суд першої інстанції визнав скориговані дані дійсними та актуальними без будь-якої правової оцінки такого коригування.
Водночас, на думку Скаржника, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 2, 76, 236 ГПК України, оскільки суд не надав правової оцінки доводам Відповідача у відзиві на позов про неправомірність коригування ДКО. Посилаючись на принцип процесуальної економії та постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 р. у справі № 522/1528/15-ц, Апелянт зазначає, що наявність або відсутність окремого провадження щодо законності зміни сертифікованих ДКО не позбавляє особу права доводити протиправність зміни цих даних у спорі, де на підставі змінених даних до особи заявляються грошові вимоги. Апелянт також посилається на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2025 р. у цій же справі, в якій колегія суддів зазначила про відсутність обставин, що унеможливлюють розгляд справи та перешкоджають суду самостійно здійснити оцінку зібраних у справі доказів.
При цьому, Скаржник зазначає, що у спірний період ( 01.07.2022 р. — 15.02.2023 р. ) він на виконання зобов`язань за договором виробив та продав електричну енергію ДП "Гарантований покупець" на загальну суму 35 051 160,43 грн з ПДВ, про що уповноваженими представниками обох сторін були складені та підписані акти купівлі-продажу електроенергії. ПАТ "Запоріжжяобленерго" у спірний період надавало Апелянту послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується актами звірки загальної кількості відпущеної ( отриманої ) електроенергії. Апелянт також отримував послуги з диспетчерського ( оперативно-технологічного ) управління від ПрАТ "НЕК "Укренерго" та виконував диспетчерські команди останнього. Незважаючи на перебування об`єкту генерації ( Сонячної електростанції ) на тимчасово окупованій території, Апелянт не зупиняв роботу генеруючого об`єкту та відпускав електричну енергію в ОЕС України.
Скаржник наголошує на тому, що відповідно до Порядку підготовки та надання даних комерційного обліку ПрАТ "НЕК "Укренерго" та Кодексу комерційного обліку електричної енергії ( далі — ККОЕЕ ), підставою для коригування даних є первинне виявлення ППКО (у даному випадку ТОВ "НІК") певних неточностей та внесення ППКО відповідних даних до Версії 2 MMS, а не свавільне обнуління даних АКО. У цій справі АКО свавільно, без отримання будь-якої інформації від ППКО, здійснено обнуління даних, навіть без дотримання встановлених Порядком строків. Апелянт стверджує, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" як АКО було порушено порядок коригування ДКО, оскільки таке коригування має здійснювати ППКО; було порушено строки можливого коригування, адже відповідні періоди вже було закрито; здійснено коригування за відсутності будь-яких фактичних та правових підстав; дії ПрАТ "НЕК "Укренерго" є взаємносуперечливими, оскільки спершу дані було сертифіковано, а зі спливом значного часу здійснено обнуління в системі MMS, однак збережено ці дані в системі Datahub. Апелянт також зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 р. у справі № 910/10982/24 позовні вимоги Апелянта до ПрАТ "НЕК "Укренерго" про визнання одностороннього правочину недійсним задоволено повністю, хоча це рішення оскаржується в апеляційному порядку.
Скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про "несинхронну" роботи Сонячної електростанції з ОЕС України не відповідає встановленим обставинам справи. Суд не встановив та не відобразив у рішенні правових підстав, що характеризують поняття "несинхронного" або асинхронного режиму роботи, не вказав ані змісту цього поняття, ані норм права, які його визначають, ані конкретних доказів, які підтверджують існування такого режиму у спірний період. Апелянт посилається на главу 6 розділу 8 Кодексу системи передачі, яка передбачає поняття асинхронного режиму роботи, критерії віднесення установки до такої, що працює асинхронно, порядок усунення такого режиму та надання диспетчерських команд. Апелянт зазначає, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" не встановлювало будь-яких обставин синхронної чи несинхронної роботи Сонячної електростанції, Апелянт жодного разу не отримував повідомлень про наявність асинхронного режиму роботи, ніхто не вживав заходів для його усунення. Учасниками справи не заперечується факт роботи Сонячної електростанції в синхронному режимі з ОЕС України у період з 23.02.2022 р. по 30.06.2022 р., тобто вже за час тимчасової окупації.
На переконання Скаржника судом першої інстанції порушено стандарти доказування та перекладено тягар доказування обставини здійснення поставки електричної енергії на відповідача, тоді як позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу відсутності поставки електричної енергії. Підписані обома сторонами акти купівлі-продажу, сформовані на підставі сертифікованих даних, є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин поставки електричної енергії. Апелянт зазначає, що п. 3.4 Договору, на який послався Позивач, врегульовує питання повернення вартості переплати за понад фактичну вартість проданої електричної енергії, однак у спірному періоді Позивач не переплатив, а оплатив частково фактичні обсяги виробленої електричної енергії. Фактично має місце не коригування ДКО у зв`язку з виявленими АКО розбіжностями, а анулювання вже валідованих та сертифікованих даних.
Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції п. 4 ст. 236 ГПК України, оскільки судом повністю проігноровано висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені в постанові від 12.02.2025 р. у справі № 910/19641/23. У зазначеній справі Верховний Суд дійшов висновків про те, що підписані з обох сторін акти купівлі-продажу є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин поставки електричної енергії; сертифіковані АКО дані, на підставі яких сформовані акти та здійснена оплата, підтверджують фактичну вартість проданої електричної енергії; зміна показників обліку на "0" є не коригуванням, а анулюванням вже валідованих та сертифікованих даних; на час існування спірних правовідносин були відсутні рішення Регулятора, які б визначали перелік територій, що працюють несинхронно з ОЕС України; постанова НКРЕКП від 19.04.2024 р. № 759 не може застосовуватись до правовідносин, що мали місце до її прийняття, оскільки суперечить ст. 58 Конституції України.
Апелянт також зазначає про порушення судом першої інстанції ч. 4 ст. 75 ГПК України, оскільки не було взято до уваги преюдиціальні обставини, встановлені рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 р. у справі № 908/2034/24, яке набрало законної сили 29.11.2024 р. Зазначеним рішенням встановлено обставини щодо володіння Апелянтом Сонячною електростанцією, продовження ним постачання електричної енергії, здійснення господарської діяльності, генерування та продажу виробленої електричної енергії, а також втрати повного зв`язку з електростанцією лише з 01.05.2023 р.
Крім того, на думку Скаржника, ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, оскільки ОЕС України визначена в межах України, тимчасово окуповані території входять до її складу, а ані Позивач, ані Відповідач не здійснювали передачу електричної енергії лініями електропередачі, оскільки не наділені такими повноваженнями та не мають ліцензії на розподіл електричної енергії. Апелянт зазначає, що правовідносини у справі № 908/2786/24 та справі № 908/1162/23 не є подібними за суб`єктним та об`єктним критеріями.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Державне підприємство "Гарантований покупець" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ТОВ "Відновлювальна енергія Запоріжжя" та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що висновки Верховного Суду у справі № 910/19641/23, на які посилається Апелянт, не підлягають застосуванню у цій справі з огляду на суттєві відмінності у фактичних обставинах та суб`єктному складі. По-перше, у справі № 910/19641/23 Відповідач ( ТОВ "Ренджи Ізмаїл" ) ініціював спір у порядку та строки, визначені НКРЕКП, у зв`язку з отриманням актів коригування, який не було вирішено Регулятором, тоді як у цій справі Відповідач не надав мотивованої відмови від підписання актів коригування та не ініціював спір відповідно до п. 11.3 Порядку № 641, у зв`язку з чим акти коригування вважаються узгодженими обома сторонами. По-друге, у справі № 910/19641/23 НЕК "Укренерго" було залучене до справи в якості третьої особи, що дозволило Верховному Суду дійти висновків, які впливають на права та обов`язки НЕК "Укренерго", тоді як у цій справі НЕК "Укренерго" не є учасником.
Позивач вказує на помилковість висновків Верховного Суду у справі № 910/19641/23, зокрема зазначає, що Верховний Суд застосував до спірних правовідносин неспівставні висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/1528/15-ц, яка стосувалась забезпечення виконання кредитного зобов`язання ( поруки ) та обумовлена наданням оцінки обраному способу захисту порушеного права, що не має будь-якого взаємозв`язку з ринком електричної енергії. Позивач стверджує, що коригування ДКО було здійснене не Гарантованим покупцем, а адміністратором комерційного обліку ( НЕК "Укренерго" ), який не є Відповідачем у справі, а тому висновки Верховного Суду фактично зводяться до наділення Гарантованого покупця обов`язками щодо доведеності правомірності дій іншої особи, що є неправомірним та порушує принцип правової визначеності.
Позивач зазначає, що акти купівлі-продажу електричної енергії не можуть підтверджувати факт надходження електричної енергії в ОЕС України, оскільки єдиним джерелом інформації щодо фактичного відпуску електричної енергії є дані комерційного обліку, надані АКО. Акти купівлі-продажу мають похідний характер та мають відповідати ДКО, а не навпаки. Оновлені сертифіковані ДКО, на які опирається Гарантований покупець, є дійсними, актуальними, не змінені, із MMS не виключені, у встановленому законом порядку ніким не оскаржені.
Позивач також вказує на помилковість висновку Верховного Суду у справі № 910/19641/23 щодо листа АТ "Херсонобленерго", зазначаючи, що генеруюча одиниця Відповідача безпосередньо підключена до розподільчих мереж оператора системи розподілу, а не до системи передачі НЕК "Укренерго", тому руйнування ліній системи розподілу та втрата електричного зв`язку унеможливлює відпуск електричної енергії до ОЕС України.
Позивач стверджує, що заперечення Відповідача є формальними та сумнівними, зводяться до заперечення очевидного стану речей та фактичної незгоди з фактом коригування ДКО зі сторони НЕК "Укренерго", що виходить за межі позовних вимог у цій справі. Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив усі фактичні обставини справи, з наданням оцінки всім аргументам обох сторін, виніс законне і обґрунтоване рішення.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.12.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/2786/24. 
Матеріали справи № 908/2786/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Розпорядженням керівника апарату суду від 24.12.2025 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 р. № 1, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, тощо визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.12.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 22.04.2026 р.
Від представника Державного підприємства “Гарантований покупець” до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні 22.04.2026 р. та у всіх наступних в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ЄСІТС). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2026 р. судове засідання у справі № 908/2786/24 призначене на 22.04.2026 р. та всі наступні судові засідання, вирішено провести з представником Державного підприємства “Гарантований покупець”, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні 22.04.2026 р. та у всіх наступних в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ( далі – ЄСІТС ). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2026 р. судове засідання у справі № 908/2786/24 призначене на 22.04.2026 р. та всі наступні судові засідання, вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя”, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 21.04.2026 р., у зв`язку з вирішенням питання про відкриття апеляційного провадження у справі, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Дармін М.О., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2026 р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025 р. у справі № 908/2786/24.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2026 р. за клопотанням представників сторін розгляд апеляційної скарги було відкладено на 29.06.2026 р.
Від представника Акціонерного товариства “Гарантований покупець” до суду надійшла заява про зміну відповідача - Державного підприємства "Гарантований покупець" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Гарантований покупець" та про його участь в судовому засіданні 29.06.2026 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ЄСІТС). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2026 р. у справі № 908/2786/24 задоволено заяву Акціонерного товариства «Гарантований покупець» про зміну Позивача на його правонаступника. Здійснено заміну Позивача у справі № 908/2786/24 - Державне підприємство «Гарантований покупець», на його правонаступника - Акціонерне товариство «Гарантований покупець». Вирішено провести судове засідання у справі № 908/2786/24 з представником Акціонерного товариства “Гарантований покупець”, призначене на 29.06.2026 р. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання № 511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Від Скаржника надійшла чергова заява про чергове відкладення розгляду справи з метою забезпечення принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, оскільки дозволить належним чином ознайомитися з новим правовим висновком Верховного Суду, оцінити його значення для доводів апеляційної скарги та надати Суду апеляційної інстанції письмові пояснення.
Розглянувши вказане клопотання, судова колегія не знаходить підстав для задоволення даного клопотання з урахуванням такого.
Заявником не наведено достатнього обґрунтування необхідності підстав для чергового відкладення розгляду апеляційної скарги. При цьому, позиція Скаржника достатньо повно викладена в апеляційній скарзі.
Судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
Матеріали справи містять обсяг відомостей достатній для розгляду апеляційної скарги.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 р., "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. "Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ ( &51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").
А отже, у зв`язку з недопущенням затягування судового процесу, що може привести до порушення вимог ст. 256 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про чергове відкладення розгляду справи.
На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 273 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за участю представників сторін, за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 29.06.2026 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 р. № 324 “Про утворення державних підприємств “Гарантований покупець” та “Оператор ринку” утворено Державне підприємство “Гарантований покупець” ( Покупець, Гарантований покупець ) на базі філії “Гарантований покупець” Державного підприємства “Енергоринок” шляхом виділу майна, прав та обов`язків стосовно нього відповідно до розподільного балансу для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії.
22.05.2019 р. постановою Кабінету Міністрів України № 455 затверджено статут ДП “Гарантований покупець” відповідно до п. 5 якого підприємство утворено з метою забезпечення купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії ( у разі використання гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями ), за встановленим “зеленим” тарифом відповідно до законодавства, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності. 
Гарантований покупець є учасником ринку електричної енергії ( енергетичний ідентифікаційний код 62ХНARANTPOKUP-S ) та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності із здійснення функції гарантованого покупця, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 25.06.2019 р. № 1217. 
Функції і повноваження Гарантованого покупця регламентуються Законом України “Про ринок електричної енергії” ( Закон ) та Порядком купівлі Гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії затвердженого постановою від 26.04.2019 р. № 641 ( Порядок № 641 ). 
За змістом ч. 2 ст. 65 Закону ( у редакції на час спірних правовідносин ) Гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено “зелений” тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-. міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм “зеленим” тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування “зеленого” тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електрично енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за “зеленим” тарифом (п. 18).
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону купівля-продаж такої електричної енергії за “зеленим” тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено “зелений” тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії “зеленого” тарифу.
Для здійснення купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом кандидат у виробники за “зеленим” тарифом укладає з гарантованим покупцем договір купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом ( п. 2.1 гл. 2 Порядку № 641).
25.10.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” ( ТОВ “Відновлювальна енергія Запоріжжя” ) та Державним підприємством “Гарантований покупець” укладено договір № 872/01 ( договір ) умови якого відповідають Порядку № 641 та типовому договору купівлі-продажу електричної енергії за “зеленим” тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 р. № 641.
31.12.2020 р. між сторонами до договору № 872/01 укладено додаткову угоду № 2304/01/20 за умовами якої, зокрема погодили наступне: 
1. Сторони дійшли згоди, що у зв`язку із виконанням Продавцем за "зеленим" тарифом умов пункту 7.5 договору: Продавцем за "зеленим" тарифом отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії ( Постанова НКРЕКП від 14.05.2019 р. № 746 із змінами внесеними постановою НКРЕКП від 18.11.2020 р. № 2093 ); Продавцю за "зеленим" тарифом встановлено "зелений" тариф ( Постанова НКРЕКП від 09.12.2020 р. № 2400 ); Продавцем за "зеленим" тарифом укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії ( учасник ринку з 18.06.2019 р., глави 2-5 договору набирають чинності з 01.01.2021 р.
2. В статті 8 "Юридичні адреси та реквізити Сторін" ідентифікаційний номер учасника ринку Продавця за "зеленим" тарифом викласти в такій редакції: "ЕІС-код 62X3574412007479".
31.03.2020 р. між сторонами до договору № 872/01 укладено додаткову угоду № 2304/01/20 за умовами якої, зокрема, сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова “виробник за “земеленим” тарифом” замінити словами “продавець за “зеленим” тарифом”, а також пункт 1.1 договору погоджено в наступній редакції:
- п. 1.1 За цим Договором Продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 р. № 641 ( далі – Порядок ), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 р. № 2804 ( далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами ); 
- п. 3.1 обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих Гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами;
- п. 3.2 розрахунок за куплену Гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за “зеленим” тарифом, з урахуванням ПДВ;
- п. 3.3 оплата товарної продукції, купленої Гарантованим покупцем у Продавців за “зеленим” тарифом у розрахунковому місяці, оплата Продавцем за “зеленим” тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії Гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
24.02.2021 р. між сторонами до договору № 872/01 укладено додаткову угоду № 2304/01/20 за умовами якої, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.3 договору в наступній редакції: 
- п. 3.3 Оплата електричної енергії, купленої Гарантованим покупцем у Продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата Продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування варгоеті врегулювання небалансу електричної енергії Гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії Гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами";
та доповнити договір новим пунктом 3.4 в такій редакції:
“ 3.4.У випадку здійснення Гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію Продавцем за "зеленим" тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за "зеленим" тарифом повертас на рахунок Гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання Продавцем підписаного акту купівлі-продажу ( акту коригування купівлі-продажу ) за відповідний розрахунковий період”.
На виконання умов договору Гарантований покупець, з урахуванням наданих адміністратором комерційного обліку (АКО) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії щодо фактичного відпуску та споживання електричної енергії за липень 2022 року - лютий 2023 року, здійснював перерахування коштів ТОВ “Відновлювальна енергія Запоріжжя” за електричну енергію. Надано копії платіжних інструкцій: № 232813 від 14.07.2022 на суму 1 014 923,22 грн; № 233849 від 25.07.2022 на суму 1 046 859,37 грн; № 236891 від 29.07.2022 на суму 1 266 434,23 грн; № 239845 від 15.08.2022 на суму 1 700 496,70 грн; № 241002 від 25.08.2022 на суму 125 639,49 грн; № 243028 від 31.08.2022 на суму 1 004 301,28 грн; № 246799 від 15.09.2022 на суму 1 027 674,46 грн; № 257717 від 26.09.2022 на суму 1 570 072,99 грн; № 259688 від 30.09.2022 на суму 865 214,61 грн; № 261 017 від 14.10.2022 на суму 1 587 359,97 грн; № 262817 від 25.10.2022 на суму 2 069 189,20 грн; № 263898 від 31.10.2022 на суму 726 110,09 грн; № 265192 від 15.11.2022 на суму 1 297 076,52 грн; № 266839 від 25.11.2022 на суму 612 095,57 грн; № 267759 від 30.11.2022 на суму 332 121,69 грн; № 269571 від 15.12.2022 на суму 851 733,37 грн; № 271101 від 26.12.2022 на суму 509 197,43 грн; № 273 207 від 30.12.2022 на суму 281 007,64 грн; № 273978 від 16.01.2023 на суму 1 047 822,82 грн; № 275035 від 23.01.2023 на суму 57 582,03 грн; № 275929 від 25.01.2023 на суму 538 398,99 грн; № 277113 від 31.01.2023 на суму 926 290,44 грн; № 278070 від 31.01.2023 на суму 258 081,92 грн; № 279053 від 15.02.2023 на суму 799 400,46 грн; № 280615 від 24.02.2023 на суму 70 715,61 грн; № 281488 від 28.02.2023 на суму 58 478,32 грн; № 370 від 10.02.2023 на суму 81 969,41 грн. 
30.06.2021 р. НЕК “Укренерго” надано ДП “Гарантований покупець” лист від АТ “Укрзалізниця” від 07.06.2023 р. № ЕЕЦ-15/475 щодо надання переліку об`єктів виробників, які не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України та оновлений перелік ресурсних об`єктів генерації, які не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України. 
30.05.2023 р. ПуАТ “Запоріжжяобленерго” надано ПрАТ НЕК Укренерго, зокрема, перелік виробників, розташованих на тимчасово непідконтрольній території України, що приєднані до електричної мережі та наразі працюють несинхронно з ОЕСУ, з зазначенням дати (періоду) такого режиму роботи, у т.ч. до переліку входить ФЕС Дніпрорудне ТОВ “ВЕЗ”. 
01.06.2023 р. АТ “Херсонобленерго” листом № 01-001280 директору комерційного обліку Олекусандру Карпенко повідомило про те, що тимчасово окупована частина Херсонсської області межує з тимчасово окупованими частинами Запорізької, Миколаївської обслатей та АР Крим. На виконання вимог постанови НКРЕКП від 31.05.2022 р. № 555, АТ “Херсонобленерго” сформовано та зареєстровано в НЕК укренерго додаткову область обліку (62Y-MGA-0140T-X), що включає у себе окуповану частину херсонської області, створено віртуальну ТКО між основою та додатковою областю обліку ( 62ZV76274-19134K ) та між додатковими областями обліку суміжних ОСР, а саме: АТ “Миколаївобленерго”; АТ “Запоріжжяобленерго”, АТ “Укрзалізниця”. У листі також повідомлялось про те, що усі об`єкти виробників, які розташовані на тимчасово окупованій частині Херсонської облстаі, а аткож об`єкти електроенергетики, які розташовані на частинах тимчасово окупованих Запорізької та Миколаївської областей працюють не6синхронно з ОЕС України починаючи з 00:00 12.11.2022 р. Додатково наведено перелік об`єктів виробників, які розташовані на території тимчасово окупованої частини Херсонської області. 
06.06.2023 р. АТ “Херсонобленерго” звернулося до АТ “укрзалізниця” з інформацією щодо визначення переліку об`єктів виробників, які працюють несинхронно з ОЕС України. 
07.06.2023 р. АТ “Укрзалізниця” повідомила ПрАТ “Укренерго” листом № ЕЕЦ-15/475 про те, що об`єкти виробника ТОВ “Фрі-Енерджі Генічеськ”, які приєднані до електричних мереж ОСР “АТ “Укрзалізниця”, наразі не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України з 00:00 12.11.2022 р. В той же час, ППКО в ролі ОДКО ТОВ “НЕСС Енерджі” здійснює завантаження даних комерційного обліку по виробнику ТОВ “Фрі – Енерджі Генічеськ” на платформу ММS по сьогоднішній день. 
Відповідно до оновлених сертифікованих даних комерційного обліку за вказані розрахункові періоди ( по версії ММS 3), у вищевказані розрахункові місяці Відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії ( відповідні показники встановлені на рівні “ 0”). 
Оскільки обсяг фактично відпущеної Відповідачем електричної енергії зменшився, розмір грошових зобов`язань Позивача перед Відповідачем змінився відповідно ( інформація наведена в таблиці № 1).
Таблиця № 1. Різниця між даними ММS 1 + ММS 2 та ММS 3.
Місяць	Обсяг електричної енергії, кВт*год	
  	за даними (ММS 1 + ММS 2)	заданими ММS 3	
липень 2022	2 274 742,000	0	
серпень 2022	1 799 261,000	0	
вересень 2022	1 255 826,000	0	
жовтень 2022	1 038 228,000	0	
листопад 2022	489 641,000	0	
грудень 2022	420 383,000	0	
січень 2023	489 099,000	0	
лютий 2023	322 290,000	0	
Обсяг електричної енергії - це різниця між; відпуском електроенергії відповідача та споживанням електроенергії на власні потреби об 'єкта електроенергетики ( ч. 2 ст. 65 Закону України “Про ринок електричної енергії”).
Скориговані ( оновлені ) сертифіковані дані комерційного обліку за липень 2022 року - лютий 2023 року ( по версії ММS 3 ) по ТОВ “Відновлювальна енергія Запоріжжя” завантажені до системи управління ринком ( СУР, ММS ). Надано скріншоти (знімки екрану) з ММS. Крім того, зазначена інформація підтверджується листом НЕК “Укренерго” від 06.09.2024 р. № 01/55421, наданим на адвокатський запит від 02.09.2024 р. № 02/09/2024.
Позивач, на виконання вимог Порядку № 641, надіслав на електронну адресу Відповідача, підписані кваліфікованим електронним підписом акти коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2022 - лютий 2023 року.
Від підписання вищезазначених актів коригування Відповідач відмовився.
З урахуванням повернутої передплати за січень 2023 дані щодо розрахунків за електро енергію виглядають наступним чином. 

Місяць	За актом купівлі-продажу 	За актом коригування	Сплачено, грн	Переплата, грн	
  	Обсяг, кВт*год	Вартість, грн. з ПДВ	Обсяг, кВт*год	Вартість, фн. з ПДВ	  	  	
липень 2022	2 274 742,000	9 218437,45	- 2 274742,000	- 9 218437,45	3 328 216,82	3 328 216,82	
серпень 2022	1 799 261,000	7 291541,19	- 1 799261,000	- 7 291541,19	3 961 537,47	3 961 537,47	
верес. 2022	1 255 826,000	5 089259,98	- 1 255826,000	- 5 089259,98	3 462 962,06	3 462 962,06	
жовтень 2022	1 038 228,000	4 968917,68	- 1 038228,000	- 4 968917,68	4 640 741,18	4 640 741,18	
лист. 2022	489 641,000	2 343402,24	- 489 641,000	- 2 343402,24	2 241 293,78	2 241 293,78	
грудень 2022	420 383,000	2 011936,22	- 420 383,000	- 2 011936,22	1 641 938,44	1 641 938,44	
січень 2023	489 099,000	2 488124,87	- 489 099,000	- 2 488124,87	2 570 094,28	2 488 124,87	
лютий 2023	322 290,000	1 639540,80	- 322 290,000	- 1 639540,80	928 594,39	928 594,39	
всього:	22 775378,42	22 693409,01	
Відповідач, платіжною інструкцією від 10.02.2023 р. № 370 перерахував Позивачу кошти у розмірі 81 969,41 грн.
13.06.2024 р. ДП “Гарантований покупець” листом № 41/3389 звернулося до ТОВ “Відновлювальна енергія Запоріжжя” з вимогою про повернення вищезазначених переплат. Відповіді на зверенння не надано. 
Позивач звернувся до суду щодо стягнення з Відповідача кошітв з переплати за куплену Гарантованим покупцем електричну енергію у липні 2022 року - лютому 2023 року на суму 22 693 409,01 грн.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що остаточний розрахунок ДП "Гарантований покупець" з виробником електричної енергії за "зеленим" тарифом здійснюється на підставі отриманих від АКО сертифікованих даних комерційного обліку відповідного розрахункового місяця. НЕК "Укренерго" в ролі АКО перевірено спірні дані комерційного обліку, визнано їх помилковими та скориговано, тобто приведено у відповідність до реального стану речей. В матеріалах справи наявна інформація із системи управління ринком ( СУР, MMS ), а також лист НЕК "Укренерго" від 06.09.2024 р. № 01/55421 з актуальними сертифікованими даними комерційного обліку, відповідно до змісту яких Відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії у спірний період (відповідні показники встановлені на рівні "0" МВт*год). Суд першої інстанції зазначив, що вищенаведені дані комерційного обліку, на які посилається Гарантований покупець, є дійсними, актуальними, не скориговані та не змінені, із MMS не виключені. Крім того, суд послався на ч. 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якою встановлено чітку заборону на період тимчасової окупації переміщення товарів ( робіт, послуг ) з тимчасово окупованої території на іншу територію України, зокрема лініями електропередач. Суд також врахував висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 р. у справі № 908/1162/23 щодо застосування зазначеної норми. З урахуванням оновлених сертифікованих даних комерційного обліку, заборони переміщення електричної енергії з тимчасово окупованої території, а також зважаючи на попередньо сплачені Гарантованим покупцем платежі та неповернення цієї суми Відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення надлишково сплачених коштів за договором.
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом спору є вимоги Позивача ( Державного підприємства “Гарантований покупець” ) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя”, про стягнення 22 693 409,01 грн. переплати за період липень 2022 року - лютий 2023 року щодо фактично відпущеної електричної енергії за договором № 872/01 від 25.10.2019 р., укладеним між сторонами, з урахуванням оновлених ( скоригованих ) сертифікованих даних комерційного обліку ( відповідні показники встановлені на рівні « 0» МВт*год ).
Як зазначалося раніше, Позивач ( Державне підприємство “Гарантований покупець” ) є учасником ринку електричної енергії ( енергетичний ідентифікаційний код 62ХНАRАNТРОКUР-S ) та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності зі здійснення функції Гарантованого покупця, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі – НКРЕКП ) від 25.06.2019 р. № 1217.
Функції і повноваження Позивача регламентуються Законом України "Про ринок електричної енергії" та Порядком купівлі Гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою від 26.04.2019 р. № 641 ( далі - Порядок № 641 ).
Відповідно до частини п`ятої ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції на момент спірних правовідносин ) гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами. 
Дані комерційного обліку формуються відповідно до вимог законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, зокрема правил комерційного обліку електричної енергії, та надаються адміністратором комерційного обліку учасникам ринку.
Такі дані є підставою для визначення фактичних обсягів виробленої, відпущеної та купленої електричної енергії, а також для проведення фінансових розрахунків між учасниками ринку електричної енергії.
Механізм купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, а також порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженим постановою НКРЕКП від 26.04.2019 р. № 641.
Відповідно до пункту 10.2 Порядку № 641 у разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.
Згідно з пунктом 10.3 Порядку № 641 за наявності зауважень до акта купівлі-продажу та/або ненадання продавцем акта купівлі-продажу, підписаного зі своєї сторони, остаточний розрахунок за відпущену продавцем електричну енергію здійснюється в розмірі, визначеному в наданому гарантованим покупцем акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.
Також Порядком № 641 встановлено, що підставою для формування актів купівлі-продажу електричної енергії та здійснення розрахунків між гарантованим покупцем і виробником є сертифіковані дані комерційного обліку, які надаються адміністратором комерційного обліку.
При цьому зазначений Порядок не містить положень, які б виключали можливість уточнення або коригування таких даних у разі отримання оновленої або уточненої інформації від адміністратора комерційного обліку.
Таким чином, дані комерційного обліку можуть уточнюватися у випадках, коли після їх первинного формування отримано нові або уточнені дані, що впливають на визначення фактичних обсягів електричної енергії.
Такий підхід узгоджується із загальними принципами функціонування ринку електричної енергії, відповідно до яких розрахунки між його учасниками повинні здійснюватися на підставі достовірних та підтверджених даних щодо фактичних обсягів виробництва та споживання електричної енергії.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у п. 62 постанови від 20.03.2026 р. у справі № 916/5633/23 звернула увагу на те, що використання первинних даних комерційного обліку для здійснення розрахунків саме по собі не виключає можливості їх подальшого уточнення у випадку встановлення їх невідповідності фактичним показникам або у разі отримання оновлених сертифікованих даних комерційного обліку.
У такому випадку уточнені дані комерційного обліку підлягають врахуванню при визначенні остаточних обсягів виробленої та відпущеної електричної енергії, що, у свою чергу, може зумовлювати необхідність коригування раніше здійснених розрахунків між сторонами відповідних правовідносин.
Відступаючи від висновків зазначених у постанові від 12.02.2025 р. у справі № 910/19641/23 щодо застосування частини п`ятої ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.2 вказаного Порядку № 641, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2026 р. у справі № 916/5633/23 зазначила, що Протокол НКРЕКП від 03.07.2023 р. № 48-П підлягає застосуванню до спірних відносин як акт рекомендаційного характеру, яким скористався Позивач, і яким було перебачено: 1) Адміністратору комерційного обліку сертифікувати та передавати дані комерційного обліку для проведення розрахунків між учасниками ринку за умови наявності перевіреної інформації, яка підтверджує роботу відповідних електроустановок у синхронному з ОЕС України режимі; 2) Для електроустановок, які працюють (працювали) несинхронно з ОЕС України, Адміністратор комерційного обліку має забезпечити збереження відповідних даних комерційного обліку в Датахаб для можливості здійснення подальших розрахунків після деокупації відповідних територій та отримання перевірених даних щодо роботи цих електроустановок.
Об`єднана палата також зазначила, що лист оператора системи розподілу про те, що об`єкти генерації ВДЕ ( за наданим переліком ) знаходяться на тимчасово окупованій території, та про втрату електричного зв`язку мереж, що перебувають в зоні відповідальності оператора системи розподілу, з неокупованою територією певної області та суміжними областями на неокупованих територіях, які межують з тимчасово окупованими територіями, є достатнім доказом того, що електроенергія не передавалася в об`єднану систему України, а відтак є достатньою підставою для коригування даних комерційного обліку та встановлення показників "0" поряд із відповідним протоколом НКРЕКП. З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що можливість коригування даних комерційного обліку, у тому числі шляхом визначення відповідних обсягів електричної енергії на рівні "0" існувала і до прийняття постанови НКРЕКП від 19.04.2024 р. № 759.
Як вбачається з матеріалів справи - переплата Позивачем Відповідачу за електроенергію у розмірі 22 693 409,01 грн підтверджена даними комерційного обліку, отриманими від адміністратора комерційного обліку, тобто особи, яка уповноважена здійснювати такий облік.
Враховуючи те, що СУР містить сертифіковані дані комерційного обліку стосовно ТОВ “Відновлювальна енергія Запоріжжя” за липень 2022 року – лютий 2023 року з нульовими значеннями, тобто відсутність відпуску Відповідачем електричної енергії, Позивачем були надіслані акти коригування з електронним підписом, а саме: акт коригування від 16.05.2024 р. за липень 2022 року; акт коригування від 17.05.2024 р. за серпень 2022 року; акт коригування від 30.04.2024 р. за вересень 2022 року; акт коригування від 06.05.2024 р. за жовтень 2022 року; акт коригування від 06.05.2024 р. за листопад 2022 року; акт коригування від 29.04.2024 р. за грудень 2022 року; акт коригування від 22.04.2024 р. за січень 2023 року; акт коригування від 22.04.2024 р. за лютий 2023 року. Акти не підписані та не повернуті.
Наведена інформація додатково підтверджується листом НЕК “Укренерго” від 06.09.2024 р. № 01/55421, до якого додані актуальні сертифіковані дані комерційного обліку, надані до ДП “Гарантований покупець” за липень 2022 року - лютий 2023 року.
Кошти у сумі 22 693 409,01 грн, за виключенням січня 2023 р., Відповідач не повернув.
Відповідно до п. 11.3 Порядку № 641 ( у редакції від 26.01.2024 р. ), у разі наявності у продавця за “зеленим” тарифом зауважень до акта купівлі-продажу електричної енергії або акта коригування, наданого гарантованим покупцем, та/або відмови у його підписанні продавець за “зеленим” тарифом зобов`язаний письмово повідомити про це гарантованого покупця, надати вмотивовану відмову від його підписання та впродовж 30 днів ініціювати спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість визначається за даними, зазначеними в акті купівлі-продажу електричної енергії або акті коригування. Якщо продавець протягом трьох робочих днів з дня направлення акта купівлі-продажу електричної енергії або акта коригування не направив до гарантованого покупця підписаний акт купівлі-продажу електричної енергії або акт коригування та впродовж 30 днів не ініціював спір, то такий акт купівлі-продажу електричної енергії або акт коригування вважається підписаним продавцем за “зеленим” тарифом.
Відповідач, не виконав зазначені вище умови ( щодо повернення Гарантованому покупцю підписаного акта коригування та ініціювання спору ), з огляду на що акти коригування за розрахункові періоди липень 2022 року - лютий 2023 року вважаються підписаними Відповідачем з урахуванням умов п. 11.3 Порядку № 641.
Згідно з п. 3.4 договору у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за “зеленим” тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за “зеленим” тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період. 
При цьому, п. 3.4 договору поширюється на будь-які випадки/підстави виникнення у відповідача переплати, у т.ч. у зв`язку з коригуванням даних комерційного обліку, адже протилежного зміст договору не містить і відповідачем не спростовано належними доказами по справі.
Таким чином, як слушно зазначив суд першої інстанції у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем, яке мало бути виконане у 4-х денний строк, що обраховується з дати одержання, зокрема, актів коригування.
Відповідно до п. 1.1.2 гл. 1.1 р. 1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 307 ( далі - Правила ринку ), система управління ринком – програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.
Згідно з п. 1.11.1 гл. 1.11 р. 1 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами.
За змістом пп. 63 п. 1.2.1 гл. 1.2 р. I Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 311 (далі - Кодекс КО) сертифіковані дані комерційного обліку (сертифіковані дані) – набір даних комерційного обліку за встановлений період для точки або групи точок комерційного обліку після їх перевірки АКО, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії.
АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам ( п. 9.14.1 гл. 9.14 р. IX Кодексу КО ).
Згідно з п. 9.14.3 гл. 9.14 р. IX Кодексу КО учасники ринку та АР використовують для розрахунків та інших комерційних цілей виключно сертифіковані дані щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії, що отримані від АКО та зберігаються у нього для кожної ТКО.
Отже, розрахунки між учасниками ринку електричної енергії здійснюються на підставі даних комерційного обліку АКО. При цьому, використання інших показників при розрахунках між учасниками ринку електричної енергії, аніж дані комерційного обліку АКО ані чинним законодавством, що врегульовує спірні правовідносини, ані умовами договору не передбачено.
Також, відповідно до п. 10.1 Порядку № 641 ( у чинній на час спірних правовідносин редакції ) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Згідно з п. 10.2 Порядку № 641 з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку Гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата Продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.
Тобто, остаточний розрахунок Гарантованого покупця з виробником електричної енергії за “зеленим” тарифом здійснюється на підставі отриманих від АКО сертифікованих ДКО відповідного розрахункового місяця.
НЕК “Укренерго” в ролі АКО було перевірено спірні ДКО, визнано їх помилковими та, як наслідок, скориговано, тобто приведено у відповідність до реального стану речей.
В матеріалах справи наявна інформація із системи управління ринком (СУР, MMS), а також лист НЕК “Укренерго” від 06.09.2024 р. № 01/55421 з актуальними сертифікованими даними комерційного обліку, відповідно до змісту яких Відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії у спірний період ( відповідні показники встановлені на рівні “ 0” МВт*год ).
Вищенаведені ДКО, на які посилається Гарантований покупець, є дійсними, актуальними, не скориговані та не змінені, із MMS не виключені.
Також, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “ВЕЗ” здійснює господарську діяльність з виробництва електричної енергії відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 746 від 17.05.2019 р. “Про видачу ліцензії х виробництва електричної енергії ТОВ “ВЕЗ” (постанова НКРЕКП № 746) та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2093 від 17 листопада 2020 року “Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 14 травня 2019 року № 746” (постанова НКРЕКП № 2093). Відповідно до Додатку до постанови НКРЕКП № 746 - місце провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії Продавця є фотогальванічна електростанція потужністю електрогенеруючого обладнання 12 294 кВт., що використовує альтернативні джерела енергії, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Автозаводська будинок 88. 
Постановою НКРЕКП № 2093 було додано додаткове місце провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії продавця яким є – сонячна електростанція потужністю електрогенеруючого обладнання 12 901,1 кВт., що використовує альтернативні джерела енергії, а саме – Сонячна електрогенеруюча електрична станція, а саме за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вулиця 50 років Перемоги, будинок 8.
06.12.2022 р. постановою Кабінету Міністрів України затверджено “Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією”, відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309 “Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією” зареєстрованого в міністерстві юстиції України 23.12.2022 р. за № 1668/39004 датою окупації Дніпрорудненської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області код UA23040090000031823 визначено 13.03.2022 р. 
Аналогічна інформація міститься у наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 р. № 376 “Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією”, зареєстрвоаний в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 р. за № 380/43786, на підставі якого втратив чинність наказ № 309. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово купованій території України” від 15.04.2017 р. № 1207-VII в редакції Закону України № 2217-IX від 21.04.2022 (набрав чинності 07.05.2022), тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону України № 1207-VII, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема: 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України № 1207-VII (в редакції Закону україни № 2183-IX від 15.03.2022), положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. 
Відповідно до ч. 2 ст. 131 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово купованій території України” від 15.04.2017 № 1207-VII в редакції Закону України № 2217-IX від 21.04.2022 (набрав чинності 07.05.2022), на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Верховний Суд у постанові у справі № 910/9680/23 дійшов висновку, що, враховуючи положення статті 131 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, Позивач з лютого по серпень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач Відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь з 26.02.2022 р. є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
Пославшись на те, що рф окуповано територію Дніпрорудненської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області з 13.03.2022 р., та не зважаючи на те, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” та реєстрації визначено: Україна, 69018, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 35 А, ідентифікаційний код юридичної особи 40877581 один з його енергогенеруючих об`єктів – сонячна електростанція розміщена на тимчасово окупованій території – м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області, вулиця 50 років Перемоги, будинок 8. При цьому, ч. 2 ст. 131 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово купованій території України” від 15.04.2017 р. № 1207-VII в редакції Закону України № 2217-IX від 21.04.2022 (набрав чинності 07.05.2022 р.) встановлено чітку заборону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію, зокрема лініями електропередач.
Щодо доводів Скаржника про те, що судом попередньої інстанції не враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 р. у справі № 910/19641/23 у подібних правовідносинах, колегія суддів зазначає наступне.
Пункт 11.3 Порядку № 641 врегульовано спеціальний порядок та визначено умови, виконання яких необхідне з боку продавця (Відповідача) при відмові від підписання акту купівлі-продажу електричної енергії або акта коригування, а саме: 1) письмово повідомити про відмову від підписання акта Гарантованого покупця, надавши вмотивовану відмову від підписання акту/акту коригування протягом трьох робочих днів з дня направлення акта купівлі-продажу електричної енергії або акта коригування; 2) протягом 30 днів ініціювати спір відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідачем у цій справі, всупереч положенням Порядку № 641, не надано мотивованої відмови від підписання актів коригування, на відміну від справи № 910/19641/23.
Крім того, Суд звертає увагу, що у справі № 910/19641/23 НЕК "Укренерго" було залучене до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.
Водночас, у цій справі НЕК "Укренерго" не є третьою особою у справі та в будь-якому іншому процесуальному статусі участь у справі не приймав.
Також Відповідач у справі № 910/19641/23 ( ТОВ "Ренжи Ізмаїл" ) має 3 електростанції, дві з яких знаходяться на контрольованій території України, а третя - на тимчасово окупованій, з урахуванням чого Верховний Суд дійшов висновку про те, що з наявних у матеріалах справи платіжних доручень не вбачається за яку саме генеруючу одиницю були сплачені кошти, а отже в дійсності є не переплата, а оплата електричної енергії, згенерованої генеруючими одиницями, які знаходяться на контрольованій території України.
Водночас, в цій справі Відповідач має генеруючу одиницю, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює висновок про здійснення оплати електричної енергії, виробленої іншими генеруючими одиницями та відсутність у зв`язку з цим переплати.
Враховуючи наведене вище, правовідносини у наведеній Відповідачем справі та у цій справі не є релевантними за критеріями подібності.
Разом з тим, як вже зазначалося раніше, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2026 р. у справі № 916/5633/23 відступила від висновків зазначених у постанові від 12.02.2025 р. у справі № 910/19641/23 щодо застосування частини п`ятої ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.2 Порядку № 641.
Таким чином, доводи Відповідача про те, що рішення суду попередньої інстанції прийняте без урахування висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 р. у справі № 910/19641/23 не знайшли свого підтвердження. 
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про наявність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання Скаржника про залучення апеляційним судом на стадії апеляційного провадження до участі у справі у якості третіх осіб які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, Акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК”, виходячи з наступного. 
Клопотання Скаржника про залучення до участі у справі у якості третіх осіб мотивоване тим, що: ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» володіє всіма необхідними даними щодо фактичного обсягу відпуску електроенергії Відповідачем, АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» є безпосереднім учасником спірних правовідносин, ТОВ «НІК» передає дані комерційного обліку АТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО". З наведеного вбачається, що рішення у справі може вплинути на права перелічених осіб, адже усі вони задіяні на ринку електроенергії під час збору, передачі Даних комерційного обліку, встановлення обставин відпуску чи ні Відповідачем електричної енергії, що є предметом доказування у суді апеляційної інстанції та у зазначеної категорії спорів. Якщо буде встановлено, що електрична енергія не відпускалась в ОЕС України, у Скаржника (Відповідача) з`явиться право регресу до наведених третіх осіб щодо повернення сплачених грошових коштів за відповідні послуги Скаржнику (Відповідачу).
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач під час розгляду спору в суді першої інстанції з таким клопотанням до суду не звертався.
Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Здійснивши аналіз оскаржуваного рішення господарського суду, апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що судове рішення впливає на права та обов`язки зазначених в клопотанні юридичних осіб, а наведені Скаржником обставини не є підставою для їх залучення у справу на стадії апеляційного провадження.
Посилання Скаржника на порушення судом першої інстанції ч. 4 ст. 75 ГПК України, а також те, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 р. у справі № 908/2034/24, встановлено обставини, що мають преюдиціальне значення для цієї справи, зокрема, щодо володіння Скаржником ( Відповідачем ) на праві власності Сонячною електростанцією, продовження постачання електричної енергії в адресу ДП «Гарантований покупець» у порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством України, колегія суддів відхиляє як безпідставне, з огляду на таке.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 р. у справі № 908/2034/24 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Відновлювальна енергія Запоріжжя» до Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення майнової шкоди, завдану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, що складається з реальних збитків. Стягнуто з Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Відновлювальна енергія Запоріжжя» майнову шкоду, завдану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, що складається з реальних збитків у розмірі 12 169 219,36 дол. США, що є еквівалентом 445 011 315,93 грн. за офіційним курсом НБУ станом на дату оцінки, а також з упущеної вигоди у розмірі 1 535 900,00 дол. США, що є еквівалентом 62 274 294,00 грн. за офіційним курсом НБУ станом на дату оцінки, а загалом 13 705 119,36 дол. США, що є еквівалентом 507 285 609,93 грн..
Отже, Позивач у цій справі - ДП «Гарантований покупець», не був учасником у справі № 908/2034/24, а обставини цієї справи не були предметом дослідження у справі № 908/2034/24.
Відповідно до частин 4, 7 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. 
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2023 р. у справі № 910/11761/21 викладено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 р. у справі № 910/11287/16, від 19.12.2019 р. у справі № 520/11429/17.
Крім того, колегія суддів зазначає, що звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиціальних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиціальних обставин, передбачених ст. 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими Господарського процесуального кодексу України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин ( у тому числі з урахуванням преюдиціальних обставин ) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 р. у справі № 921/186/23, від 13.02.2024 р. у справі № 910/14138/22, від 31.10.2023 р. у справі № 902/670/22.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Відновлювальна енергія Запоріжжя” - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.11.2025 р. у справі № 908/2786/24 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 
Повний текст постанови складено 01.07.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус