Справа №583/6280/25 	
Номер провадження 22-ц/816/2196/26 	
Категорія - 23 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Замченко А.О. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Худика А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В.,
у присутності представника позивачки – адвоката Абрамовича О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ»
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року в складі судді Семенової О.С., ухваленого в м. Охтирка, Сумської області (повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2026 року)
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, збитків від інфляції та 3% річних,
в с т а н о в и в :
30.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Райз Північ» з позовом, який у подальшому уточнила. Вимоги мотивувала тим, що вона є власником трьох земельних ділянок з кадастровими номерами 5920380800:01:001:0469, 5920380800:01:001:0466, 5920380800:01:001:5669, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які вона успадкувала після смерті брата ОСОБА_2 . На підставі договорів оренди землі від 11.10.2017 №231/18, №232/18, №233/18, укладених ОСОБА_2 з ПрАТ «Райз-Максимко», земельні ділянки були передані товариству в оренду на 7 років зі сплатою орендної плати. Нормативна грошова оцінка на момент укладення договору кожної ділянки становила 100492 грн 97 коп. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 10% нормативної грошової оцінки від кожної земельної ділянки, що становить 10049 грн 30 коп. 10.07.2018 між ОСОБА_2 , ПрАТ «Райз-Максимко» і ТОВ «Райз Північ» укладено трьохсторонню додаткову угоду №1 до даних договорів, відповідно до яких новий орендар ТОВ «Райз Північ» приймає на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «Райз-Максимко», всі інші умови договорів залишилися без змін. 15.07.2019 ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Райз Північ» додаткову угоду №2 до даних договорів оренди землі, відповідно до якої збільшено розмір орендної плати до 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Посилаючись на те, що відповідач не проводив обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації, просила стягнути з відповідача 91012 грн 13 коп. заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, 20934 грн 58 коп. пені, 22422 грн 20 коп. інфляційних збитків, 6142 грн 40 коп. - 3% річних.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2026 позов задоволено: стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за договорами оренди землі від 11.10.2017 №231/18, №232/18, № 233/18 у розмірі 91012 грн 13 коп., обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, 20934 грн 58 коп. пені, 22422 грн 20 коп. інфляційних збитків, 6142 грн 40 коп. - 3% річних, 1679 грн 50 коп. судового збору та 7500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Райз Північ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена в договорі оренди землі, то відповідно мала індексуватися саме орендна плата відповідно до приписів ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі».
Звертає увагу, що в п. 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином сторони договору, скориставшись наведеним вище правом свободи умов договору, не встановили орендну плату в фіксованому розмірі чи твердій грошовій сумі, а визначили спосіб її обрахування у відсотковому виразі від нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Зазначає, що умовами договору оренди передбачено обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності з урахуванням індексації, тобто індексації нормативної грошової оцінки землі (п. 10 договору оренди), що дає суду право застосувати положення ст. 21 Закону України «Про оренду землі» в поєднанні зі ст. 289 ПК України.
Вказує, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення в період з 2017 року по 2022 рік не змінювався та становив 1,0, що не впливало на визначений договором розмір орендної плати.
Крім того, позивачка жодних претензій щодо сплати орендної плати не в повному обсязі відповідачу не пред`являла та не скористалася своїм правом вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (умови договору та ст. 24 Закону України «Про оренду землі»), а також жодних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі не заявляла.
Звертає увагу суду, що в справі №925/457/23, на яку послалася позивачка та суд першої інстанції, досліджувалося питання, зокрема, обрахунку індексації орендної плати за землі комунальної власності. Однак наведені норми права та методики обрахунку індексації орендної плати не є застосовними в даній справі, оскільки в цій справі правовідносини оренди землі стосуються земельних ділянок приватної власності.
Щодо пені, то представник позивача зазначає, що хоча умовами договору передбачено, що справляється пеня в розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення, наведене відповідно до зазначеного висновку Верховного Суду не дає право на нарахування пені за 86 календарних місяців. Розрахунки позивачем зроблені некоректно, а судом першої інстанції безпідставно задоволено вимоги про стягнення пені за такі значні періоди часу.
Крім того, звертає увагу, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 126 ЦПК України. У даній справі провадження в справі відкрито 05.01.2026. 04.02.2026 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати за трьома договорами оренди землі від 11.10.2017 у розмірі 90185 грн 03 коп., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 23002 грн 46 коп. пені, 20406 грн 22 коп. інфляційних збитків, 5750 грн 64 коп. - 3% річних, а 24.03.2026 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати за договорами оренди землі від 11.10.2017 у розмірі 91012 грн. 13 коп., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 20934 грн 58 коп. пені, 22422 грн 20 коп. інфляційних збитків, 6142 грн 40 коп. - 3% річних. Вважає, що заява про збільшення позовних вимог від 24.03.2026 мала б бути судом залишена без розгляду, оскільки вона не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на збільшення позовних вимог.
25.05.2026 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Абрамович О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду – без змін.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 143). Про причини неявки суд не повідомив.
Представник ТОВ «Райз Північ» - адвокат Демчук Є.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивував тим, що в цей час він буде здійснювати представництво ТОВ «Агротермінал Констракшин» у справі №917/209/24 (а. с. 148 – 149).
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Верховний Суд вже неодноразово в своїх рішеннях, зокрема в постановах від 16.03.2026 у справі №128/1272/18, від 14.03.2025 у справі №203/3889/23, від 21.12.2023 у справі №686/23143/20, від 27.04.2020 у справі №802/562/18-а, від 21.06.2018 у справі №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.
Колегія суддів враховує, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи в якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності в справі матеріалів для її розгляду, заслухавши думку представника позивачки, який бере участь у судовому засіданні, та який проти відкладення розгляду справи заперечував, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.
При цьому колегія суддів враховує, що судову повістку ТОВ «Райз Північ» отримало 23.05.2026, а тому могло скористатися своїм правом та обрати іншого адвоката (а. с. 135 зв.).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивачки – адвоката Абрамовича О.В., який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії І-СМ №016750, №016749, №016748 ОСОБА_2 належало три земельні ділянки площею 3,3080 га кожна, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чернеччинської територіальної громади (раніше Бугруватської сільської ради) Охтирського району Сумської області, з кадастровими номерами 5920380800:01:001:0469, 5920380800:01:001:0466, 5920380800:01:001:5669 (а. с. 11, 19, 27).
11.10.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко» були укладені три договори оренди землі №231/18, №232/18, №233/18, згідно з якими власник передав в оренду товариству строком на 7 років земельні ділянки з кадастровими номерами 5920380800:01:001:0469, 5920380800:01:001:0466, 5920380800:01:001:5669, площею 3,3080 га кожна (14 - 16, 22 - 24, 30 - 33).
Вказані договори було зареєстровано 23.03.2019 (а. с. 17, 25).
Відповідно до п. 9, 10, 11, 14 зазначених договорів орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10049 грн 30 коп.
Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.
Орендна плата вноситься в такі строки: 1 раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня.
У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 1% несплаченої суми за кожен місяць прострочення.
10.07.2018 між ОСОБА_2 , ПрАТ «Райз-Максимко» і ТОВ «Райз Північ» укладено додаткові угоди №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договорів оренди землі №231/18, №232/18, №233/18, відповідно до яких орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорах оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договори оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 100492 грн 97 коп., орендна плата з 2017 року складає 10049 грн 30 коп. (а. с. 18, 26, 34).
15.07.2019 між ОСОБА_2 і ТОВ «Райз Північ» укладені додаткові угоди №2 про внесення змін до договорів оренди землі від 11.10.2017 №231/18, №232/18, №233/18, відповідно до якої сторони вирішили, що в термін з 01.01.2019 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України (а. с. 85, 86, 90).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим 28.03.2025 сестра останнього ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, кадастрові номери 5920380800:01:001:0469, 5920380800:01:001:0466, 5920380800:01:001:5669 (11, 19, 27).
14.05.2025 позивачка направила відповідачу повідомлення про успадкування орендованих земельних ділянок та виплату їй орендної плати за користування земельними ділянками за 2023 - 2024 роки, яке товариство отримало 19.05.2025 (а. с. 35).
У 2018 році ТОВ «Райз Північ» нарахувало та виплатило ОСОБА_2 30147 грн 90 коп. орендної плати без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, у 2019 році – 33162 грн 69 коп., у 2020 році – 33162 грн 66 коп., у 2021 році – 33162 грн 66 коп., у 2022 році – 33162 грн 66 коп. Крім того, у 2023 році ТОВ «Райз Північ» нарахувало ОСОБА_2 33162 грн 66 коп. орендної плати без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, а виплатило 6466 грн 71 коп., решту коштів - 26695 грн 98 коп. було виплачено в першому кварталі 2024 року (а. с. 69 – 70).
Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що новий орендар сплачував орендну плату не в повному обсязі, оскільки не здійснював індексацію.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають матеріалами справи та вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 – 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі.
За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:
Кi = І:100,
де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
У статті 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу місцевого самоврядування.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 у справі №732/1705/16-ц, від 03.02.2021 у справі №618/1078/19-ц, від 12.04.2023 у справі №175/642/19, від 06.12.2024 у справі №531/1882/22.
Умовами п. 10 договорів оренди землі від 11.10.2017 №231/18, №232/18, №233/18 було передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації.
Додатковими угодами №1, 2 зміни до вказаного пункту договорів оренди землі не вносилися.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Райз Північ» (новий орендар) неналежним чином виконувало свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, зокрема в частині сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції, у наслідок чого сплатив орендну плату не в повному розмірі, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для зобов`язання відповідача сплатити заборгованість з орендної плати.
Щодо індексації нормативної грошової оцінки землі / орендної плати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №925/457/23 зроблено висновок, що за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено в договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена в договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» (індексується лише орендна плата).
У пункті 10 договорів оренди землі сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Тобто орендар взяв на себе зобов`язання вносити щомісячні орендні платежі з урахуванням індексу інфляції споживчих цін у кожному місяці.
За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції в місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць.
Отже базовим місяцем вважатиметься місяць, в якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельних ділянок.
Оскільки орендна плата востаннє переглядалася 15.07.2019, тому базовим місяцем у даній справі необхідно вважати січень 2020 року, а індексації підлягали всі подальші щомісячні орендні платежі за період з лютого 2020 року до 11.10.2024 (у межах пред`явлених позовних вимог) виходячи з розміру орендної плати, який потрібно розраховувати з суми 11054 грн 23 коп. за одну земельну ділянку або 33162 грн 69 коп. за 3 спірні земельні ділянки.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.02.2025 у справі №925/457/23 зауважила, що відповідно до пункту 524 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону України №540-ІХ не нараховується та не сплачується за період з 1 березня до 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
За даними Державної служби статистики України в період з лютого 2020 року по грудень 2024 року індекси інфляції за кожен місяць становили:
2020 рік: лютий – 99,7, березень – 100,8, квітень – 100,8, травень – 100,3, червень – 100,2, липень – 99,4, серпень – 99,8, вересень – 100,5, жовтень – 101,0, листопад – 101,3, грудень – 100,9;
2021 рік: січень – 101,3, лютий – 101,0, березень – 101,7, квітень – 100,7, травень – 101,3, червень – 100,2, липень – 100,1, серпень – 99,8, вересень – 101,2, жовтень – 100,9, листопад – 100,8, грудень – 100,6;
2022 рік: січень – 101,3, лютий – 101,6, березень – 104,5, квітень – 103,1, травень – 102,7, червень – 103,1, липень – 100,7, серпень – 101,1, вересень – 101,9, жовтень – 102,5, листопад – 100,7, грудень – 100,7
2023 рік: січень – 100,8, лютий – 100,7, березень – 101,5, квітень – 100,2, травень – 100,5, червень – 100,8, липень – 99,4, серпень – 98,6, вересень – 100,5, жовтень – 100,8, листопад – 100,5, грудень – 100,7;
2024 рік: січень – 100,4, лютий – 100,3, березень – 100,5, квітень – 100,2, травень – 100,6, червень – 102,2, липень – 100,0, серпень – 100,6, вересень – 101,5, жовтень – 101,8, листопад – 101,9, грудень – 101,4.
З огляду на визначений базовий місяць і наведені індекси інфляції орендна плата з урахуванням індексації станом на 01 січня кожного року за 3 земельні ділянки становила:
2020 рік: 33162 грн 69 коп. х 0,997 х (березень не рахується) х 1,008 х 1,003 х 1,002 х 0,994 х 0,998 х 1,005 х 1,01 х 1,013 х 1,009 = 34473 грн.
2021 рік: 34473 грн х 1,013 х 1,01 х 1,017 х 1,007 х 1,013 х 1,002 х 1,001 х 0,998 х 1,012 х 1,009 х 1,008 х 1,006 = 37925 грн 59 коп.
2022 рік: 37925 грн 59 коп. х 1,013 х 1,016 х 1,045 х 1,031 х 1,027 х 1,031 х 1,007 х 1,011 х 1,019 х 1,025 х 1,007 х 1,007 = 48015 грн 03 коп.
2023 рік: 48015 грн 03 коп. х 1,008 х 1,007 х 1,015 х 1,002 х 1,005 х 1,008 х 0,994 х 0,986 х 1,005 х 1,008 х 1,005 х 1,007 = 50456 грн 02 коп.
2024 рік: 50456 грн 02 коп. х 1,004 х 1,003 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1 х 1,006 х 1,015 х 1,018 х 1,019 х 1,014 = 56500 грн 75 коп.
З огляду на визначений базовий місяць, наведені індекси інфляції та дати виплати орендної плати Товариство повинно було нарахувати та сплатити такі щорічні орендні платежі (орендна плата з урахуванням індексації):
2018 рік (виплачено 23 липня): 30147 грн 90 коп. х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1 х 1 х 0,993 = 30782 грн 87 коп.
2020 рік (виплачено 16 жовтня): 33162 грн 69 коп. х 0,997 х (березень не рахується) х 1,008 х 1,003 х 1,002 х 0,994 х 0,998 х 1,005 х 1,01 = 33727 грн 06 коп.;
2021 рік (виплачено 13 вересня): 34473 грн х 1,013 х 1,01 х 1,017 х 1,007 х 1,013 х 1,002 х 1,001 х 0,998 = 36627 грн 06 коп.;
2022 рік (виплачено 25 листопада): 37925 грн 59 коп. х 1,013 х 1,016 х 1,045 х 1,031 х 1,027 х 1,031 х 1,007 х 1,011 х 1,019 х 1,025 х 1,007 = 47681 грн 26 коп.;
2023 рік (виплачено 15.02.2024): 48015 грн 03 коп. х 1,008 х 1,007 х 1,015 х 1,002 х 1,005 х 1,008 х 0,994 х 0,986 х 1,005 х 1,008 х 1,005 х 1,007 х 1,004 х 1,003 = 50809 грн 82 коп.;
2024 рік (не виплачено, позивачка просила нараховувати індексацію до 11.10.2024): 50456 грн 02 коп. х 1,004 х 1,003 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1 х 1,006 х 1,015 = 53714 грн 84 коп.
Оскільки ТОВ «Райз Північ» виплатило орендодавцю орендну плату без вирахування податків та інших обов`язкових платежів: 23.07.2018 – 30147 грн 90 коп., 16.10.2020 – 33162 грн 66 коп., 13.09.2021– 33162 грн 66 коп., 25.11.2022 рік – 33162 грн 66 коп., за 2023 рік 15.02.2024 - 33162 грн 66 коп. орендної плати без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, а за 2024 рік не виплатило, тому за 2018 рік було недоплачено орендної плати за 3 земельні ділянки 634 грн 97 коп., 2020 рік - 564 грн 40 коп., за 2021 рік – 3464 грн 40 коп., за 2022 рік – 14518 грн 60 коп., за 2023 рік – 17647 грн 16 коп., за 2024 рік – 54681 грн 71 коп.
Отже, з урахуванням проведених розрахунків Товариство повністю здійснило оплату місячних платежів з орендної плати, але без урахування індексу інфляції, за 2018, 2020 - 2023 роки, а за 2024 рік не сплатило взагалі.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, оскільки позивачка просила стягнути на її користь 49280 грн 70 коп. орендної плати за 2024 рік, тому саме цю суму необхідно стягнути з товариства (у межах позовних вимог), а всього 86110 грн 23 коп. недоплаченої орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів за 2018рік та за період з 2020 по 2024 рік.
Щодо інфляційних втрат, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За даними Державної служби статистики України в 2019 році індекс інфляції за рік становив 1,041, 2020 році - 105,0, у 2021 році – 110,0, у 2022 році – 126,6, у 2023 році – 105,1, у 2024 році – 112,0, у 2025 році – 108,0, та за 2 місяці 2026 року: січень – 100,7, лютий – 101,0.
У 2018 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 511 грн 15 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2018 по 28.02.2026: 511 грн 15 коп. х 1,008 х 1,041 х 1,05 х 1,1 х 1,266 х 1,051 х 1,12 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 511 грн 15 коп. = 502 грн 93 коп.
У 2020 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 454 грн 34 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2020 по 28.02.2026: 454 грн 34 коп. х 1,009 х 1,1 х 1,266 х 1,051 х 1,12 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 454 грн 34 коп. = 371 грн 12 коп.
У 2021 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 2788 грн 84 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2021 по 28.02.2026: 2788 грн 84 коп. х 1,006 х 1,266 х 1,051 х 1,12 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 2788 грн 84 коп. = 1803 грн 68 коп.
У 2022 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 11687 грн 47 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2022 по 28.02.2026: 11687 грн 47 коп. х 1,007 х 1,051 х 1,12 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 11687 грн 47 коп. = 3530 грн 10 коп.
У 2023 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 14205 грн 96 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2023 по 28.02.2026: 14205 грн 96 коп. х 1,007 х 1,12 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 14205 грн 96 коп. = 3393 грн 23 коп.
За 2024 рік позивачка просила нарахувати інфляційні втрати за період з 02.12.2024 по 28.02.2026 з суми 49280 грн 70 коп., що за мінусом податків становить 37946 грн 14 коп.: 37946 грн 14 коп. х 1,014 х 1,08 х 1,007 х 1,01 - 37946 грн 14 коп. = 4318 грн 79 коп.
Таким чином загальна сума інфляційних втрат становить 13919 грн 84 коп.
Щодо 3% річних.
У 2018 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 511 грн 15 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 02.12.2018 по 24.03.2026: 511 грн 15 коп. х 0,03 / 365 * 2670 днів = 112 грн 17 коп.
У 2020 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 454 грн 34 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 02.12.2020 по 24.03.2026: 454 грн 34 коп. х 0,03 / 365 * 1939 днів = 72 грн 41 коп.
У 2021 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 2788 грн 84 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 02.12.2021 по 24.03.2026: 2788 грн 84 коп. х 0,03 / 365 * 1574 дні = 360 грн 79 коп.
У 2022 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 11687 грн 47 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 02.12.2022 по 24.03.2026: 11687 грн 47 коп. х 0,03 / 365 * 1209 днів = 1161 грн 38 коп.
У 2023 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 14205 грн 96 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 02.12.2023 по 24.03.2026: 14205 грн 96 коп. х 0,03 / 365 * 844 дні = 985 грн 47 коп.
За 2024 рік позивачка просила нарахувати 3% річних за період з 12.10.2024 по 24.03.2026, але враховуючи умови договорів розрахунок потрібно проводити з 02.12.2024 по 24.03.2026, станом на 01.12.2024 за 3 земельні ділянки було недоплачено 37946 грн 14 коп. (сума з якої позивачка просила проводити обрахування за мінусом податків): 37946 грн 14 коп. х 0,03 / 365 * 478 днів = 1490 грн 82 коп.
Таким чином загальна сума 3% річних становить 4183 грн 04 коп.
Щодо пені.
У 2018 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 511 грн 15 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати пеню за період з 14.04.2019 по 24.03.2026: 511 грн 15 коп. х 0,01 х 83 місяці = 454 грн 92 коп.
У 2020 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 454 грн 34 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати пеню за період з 02.12.2020 по 24.03.2026: 454 грн 34 коп. х 0,01 х 63 місяці = 286 грн 23 коп.
У 2021 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 2788 грн 84 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати пеню за період з 02.12.2021 по 24.03.2026: 2788 грн 84 коп. х 0,01 х 51 місяць = 1422 грн 31 коп.
У 2022 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 11687 грн 47 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати пеню за період з 02.12.2022 по 24.03.2026: 11687 грн 47 коп. х 0,01 х 39 місяців = 4558 грн 11 коп.
У 2023 році було недоплачено за 3 земельні ділянки 14205 грн 96 коп., обрахованих за мінусом податків, позивачка просила нарахувати пеню за період з 02.12.2023 по 24.03.2026: 14205 грн 96 коп. х 0,01 х 27 місяців = 3835 грн 61 коп.
За 2024 рік позивачка просила нарахувати пеню за період з 20.05.2025 по 24.03.2026, станом на 01.12.2024 за 3 земельні ділянки було недоплачено 37946 грн 14 коп. (сума з якої позивачка просила проводити обрахування за мінусом податків): 37946 грн 14 коп. х 0,01 х 10 місяців = 3794 грн 61 коп.
Таким чином загальна сума пені становить 14351 грн 80 коп., яка й підлягає стягненню з відповідача.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що в п. 14 договорів оренди було передбачено, що в разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 1% несплаченої суми за кожен місяць прострочення. Розрахунок позивача було зроблено не за кожен місяць прострочення, а за кількість днів прострочення, на що районний суд уваги не звернув та не перевірив розрахунок, у зв`язку з чим рішення суду необхідно змінити.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції припустився помилки при визначенні заборгованості з орендної плати, розрахованої з урахуванням індексу інфляції, 3% річних і пені знайшли своє підтвердження.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, оскільки місцевий суд дійшов вірного висновку, що відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання за договорами оренди землі, але при цьому не перевірив розрахунки позивачки щодо заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції, 3% річних і пені, тому рішення районного суду необхідно змінити та стягнути з ТОВ «Райз Північ» на користь позивачки 86110 грн 23 коп. заборгованості з орендної плати за 2018, 2020 – 2024 роки, 13919 грн 84 коп. інфляційних збитків, 4193 грн 04 коп. - 3% річних, 14351 грн 80 коп. пені.
Посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 13.03.2019 у справі №1917/1188/2012, від 10.04.2019 у справі №732/1705/16-ц, від 03.04.2021 у справі №618/1078/19-ц, від 12.04.2023 у справі №175/642/19 та Верховного Суду України від 03.12.2013 у справі №3-34гс13, від 20.08.2013 у справі №3-21гс13, колегія суддів відхиляє, оскільки висновки суду першої інстанції, зроблені за наслідками розгляду справи по суті, не суперечать нормативно-правовим обґрунтуванням та правовим висновкам, викладеним у наведених в апеляційній скарзі постановах.
Колегія суддів також відхиляє посилання заявника на неврахування судом першої інстанції висновків щодо застування норм права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №540/544/18, від 12.04.2023 у справі №175/642/19. У зазначених справах було встановлено, що умовами договору, укладеного між сторонами, не передбачено внесення орендної плати з урахуванням індексу інфляції, на відміну від справи, що переглядається, та в якій умовами договорів передбачено внесення орендної плати з урахуванням індексу інфляції.
А тому враховуючи, що в наведених адвокатом для порівняння справах №540/544/18, №175/642/19 встановлені інші фактичні обставини, які є відмінними від фактичних обставин у справі, яка переглядається, колегія суддів відхиляє цей аргумент апеляційної скарги, а посилання на вказану постанову Верховного Суду є нерелевантним.
Доводи апеляційної скарги про те, що товариство не зобов`язано було здійснювати індексацію орендної плати є безпідставними та суперечать пункту 10 договорів оренди землі, в якому сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Тобто орендар взяв на себе зобов`язання вносити щомісячні орендні платежі з урахуванням індексу інфляції споживчих цін у кожному місяці.
Зазначене також відповідає правовій позиці Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.02.2025 у справі №925/457/23.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» наведено перелік грошових доходів громадян, які підлягають індексації, та орендна плата не входить до цього переліку, також є необґрунтованими, оскільки цей перелік не є вичерпним і відповідно до цієї ж статті Закону Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Доводи про те, що позивачка не зверталася до товариства з претензіями щодо виплати орендної плати в неповному обсязі, також не являються підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки Конституція України гарантує кожному право на судовий захист.
Колегія суддів також відхиляє посилання заявника на неврахування судом першої інстанції висновків щодо застування норм права в подібних правовідносинах, викладених у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22. У зазначеній справі вирішувалося питання щодо стягнення пені на підставі ч. 6 ст. 232 ЦПК України. У даній же справі пеня була нарахована відповідно до умов договору на підставі ст. 549 ЦК України.
А тому, враховуючи, що в наведеній адвокатом для порівняння справі №911/952/22 встановлені інші фактичні обставини, які є відмінними від фактичних обставин у справі, яка переглядається, колегія суддів відхиляє цей аргумент апеляційної скарги, а посилання на вказану постанову Верховного Суду є нерелевантним.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду позовну заяву про збільшення позовних вимог, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідну заяву було подано в строк, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.
Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволеним позовним вимогам необхідно стягнути 1180 грн 29 коп. судового збору (1405 грн 11 коп. х 84%) та 6300 грн витрат на професійну правничу допомогу (7500 грн х 84%), а всього 7480 грн 29 коп. (а. с. 8, 43а).
При цьому апеляційний суд також звертає увагу, що судовий збір обраховується з суми остаточних позовних вимог (140511 грн 31 коп.), а не з суми, яка була заявлена в первісному позові (167941 грн 14 коп.), на що місцевий суд уваги не звернув і помилково стягнув з відповідача 1679 грн 50 коп. судового збору.
Судом першої інстанції суму витрат на професійну правничу допомогу було зменшено до 7500 грн. Рішення в зазначеній частині не оскаржується.
Також пропорційно відмовленим позовним вимогам (16%) з позивачки на користь відповідача потрібно стягнути 232 грн 55 коп. (1453 грн 44 коп. х 1647%) судового збору, сплаченого в апеляційному суді (а. с. 131 зв.).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» задовольнити частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року змінити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 86110 грн 23 коп. заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, 13919 грн 84 коп. інфляційних втрат, 4183 грн 04 коп. – 3% річних, 14351 грн 80 коп. пені, 7480 грн 29 коп. судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» 232 грн 55 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 16 червня 2026 року.

Головуючий -  	А.О. Замченко	

Судді: В.І. Криворотенко 

А.М. Худик