УХВАЛА
27 травня 2026 року
м. Київ
справа № 753/17455/20
провадження № 61-16137св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Мартєва С. Ю., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,	
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Опалюк Сергій Валерійович, на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у складі судді 
Колесника О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 
2025 року у складі колегії суддів Сушко Л. П., Болотова Є. В., Музичко С. Г.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 
про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 
1 900 000 доларів США.
Дарницький районний суд міста Києва заочним рішенням від 21 лютого 
2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 900 000 доларів США, що станом на 21 лютого 2024 року за курсом Національного банку України (далі - НБУ) складає 73 112 000 грн, у рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 29 вересня 2020 року.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року.
Дарницький районний суд міста Києва від 21 лютого 2024 року ухвалою 
від 10 лютого 2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року залишив без задоволення.
Київський апеляційний суд постановою від 01 жовтня 2025 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року залишив без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Опалюк С. В., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська	
	С. О. Карпенко	
	С. Ю. Мартєв