РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/4706/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.02.2026 №232730028919, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 20.02.2026 та зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: з 15.01.1996 по 31.12.1998 електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду/5 розряду в структурному підрозділі «Авдіївській експериментальний регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», з 15.03.2012 по 01.12.2013 електрогазозварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням в КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради, до страхового стажу: з 01.10.2010 по 31.01.2010 електрогазозварником в ТОВ «АПС», з 04.10.2014 по 31.11.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, 01.04.2022 по 31.07.2023 електрогазозварником ручного зварювання в КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради, призначити з 16.12.2025 пенсію за віко на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та рішенні Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.
Ухвалою суду від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, про причини неподання суд не повідомив. Жодних клопотань про продовження відповідного строку для його подання не подав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
20.02.2026 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2026 №232730028919 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.
У рішенні зазначено, що вік заявника становить 55 років 2 місяці 5 днів, страховий стаж становить 30 років 0 місяців 10 днів, пільговий стаж за Списком №2 – 12 років 5 місяців 18 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності на підставі наданих документів. Д о заяви про призначення пенсії, яку заявник подав через вебпортал не долучено жодних документів якими передбачено визначення права на пенсію на пільгових умовах та відповідають переліку робочих, виробництв. Робіт, професій та посад працівників яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 по підприємству за умови підтвердження атестації робочих місць. Пільговий стаж розраховано згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за Списком №2 з 01.01.1999.
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зазначає про таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Пунктом 2 Перехідних положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Абзацом першим ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (надалі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" та прийнятою відповідно до зазначеної постанови Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Крім цього, Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач, зокрема, працював:
- з 10.07.1991 по 04.10.1991, з 12.12.1991 по 01.02.1992 в Ясинуватському ремонтно-транспортному підприємстві газоеклектрозварником ручного зварювання 3 розряду з повним робочим днем в СТОТ (наказ №83 о/п від 09.07.1991, наказ №134 о/п від 04.10.1991, наказ №162 о/п від 11.12.1991, наказ №25 о/п від 01.02.1992);
- з 01.02.1992 по 18.10.1993 в Ясиноватській «Райагротехніка» електрогазозварником 3 розряду (наказ №1 о/п від 01.02.1992, наказ №113 о/п від 18.10.1993);
- 05.12.1994 прийнятий в Акціонерне товариство закритого типу «Донкоксохімбуд» дорожнім робітником 3 розряду на дорожню ділянку, з 03.07.1995 переведений в ОГМ електрогазозварником 4 розряду та 09.01.1996 звільнений за власним бажанням (накази №41-к від 02.12.1994, №20-к від 30.06.1995, №1-к від 09.01.1996);
- з 15.01.1996 по 26.07.2007 електрогазозварником ручного зварювання 4/5 розряду з повним робочим днем в Авдіївському експериментальному заводі нестандартизованого обладнання (накази №11 від 12.01.1996, №84 від 16.04.1999, від 01.12.2004, №41 від 26.07.2007);
- з 16.06.2009 по 30.11.2010 електрогазозварником в ООО «АПС» (накази №06/16-02 від 16.06.2009, №11/30-01 від 30.11.2010);
- з 13.09.2011 по 17.09.2011 електрозварником ручного зварювання 5 розряду в Публічному акціонерному товаристві «Авдіївський завод металевих конструкцій» (накази №182к від 13.09.2011, №184к від 16.09.2011);
- з 15.03.2012 по 22.07.2015 електрогазозварником ручного зварювання 5/6 розряду в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (накази №32 від 14.03.2012, №174 від 01.10.2012, №165 від 06.11.2013, №46 від 13.07.2015);
- з 13.02.2017 по 13.07.2018 зварювальником у ФОП ОСОБА_2 (накази №100/2 від 10.02.2017, №1307/3 від 13.07.2018);
- з 17.07.2018 по 26.04.2019 зварником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод дитячого та спортивного обладнання «ГРІГ» (накази №9-п від 16.07.2018, №9-п від 26.04.2019);
- з 22.05.2019 по 15.08.2023 електрогазозварником 4 розряду, електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду, електрогазозварником 5 та 6 розряду ручного зварювання Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (накази №97-ОС від 21.05.2019, №224-ОС від 30.10.2019, №16-1 від 13.01.2020, №292 від 29.07.2020, №31-ОС від 15.08.2023).
Суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, а натомість внесені у відповідності із встановленими правилами.
Довідкою від 08.01.2026 №3/АЕЗ підтверджується, що позивач працював повний робочий день в структурному підрозділі «Авдіївський експериментальний завод» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 15.01.1996 по 26.07.2007 електрозварником ручного зварювання 4 розряду/5 розряду, електрогазозварником 5 розряду. Безпосередньо виконував ручне, дугове і плазмове зварювання середньої складності деталей апаратів, вузлів, конструкцій і трубопроводів з конструкційних сталей, чавуну, кольорових металів, виконував кисневе різання (стругання) складних відповідальних деталей з високовуглецевих, спеціальних сталей, чавуну і кольорових металів деталей металоконструкцій. Стаж роботи складає 11 років 06 місяців 12 днів.
Атестація робочих місць підтверджена наказом №338 від 28.12.2019 до яких за Списком №2 віднесено професію «Електрогазозварник», «Електрозварник ручного зварювання».
Довідкою від 09.02.2026 №04/09-27 підтверджено, що позивач працював повний робочий день з 15.03.2012 по 05.11.2013 – 1 рік 07 місяців 22 дні у виробництві на дільниці теплозабезпечення електрогазоварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачено Списком №2, розділ ХХХІІІ, позицією – 33, постановою КМУ від 16.01.2003 №36; з 06.11.2013 по 17.03.2014, з 22.03.2014 по 22.07.2015 – 1 рік 8 місяців 17 днів у виробництві дільниці з ремонту теплових мереж електрозварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачено Списком №2, розділ ХХХІІІ, позицією – 33, постановою КМУ від 16.01.2003 №36.
У цій довідці також вказано, що копію наказу про атестацію робочих місць, Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради надати не має можливості, у зв`язку з тим, що архів підприємства знаходиться на непідконтрольній Україні території.
З розрахунку стажу позивача (форма РС-право), що міститься в матеріалах справи, вбачається, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано періоди з 01.01.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 26.07.2007, з 13.09.2011 по 17.09.2011, з 02.12.2013 по 31.12.2013, з 01.12.2014 по 31.12.2014, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 22.05.2019 по 26.11.2020, з 30.11.2020 по 31.03.2022, з 01.08.2023 по 15.08.2023.
З урахуванням позовних вимог спірним питанням в цій справі є не зарахування відповідачем позивачу до його пільгового стажу за Списком № 2 наступних періодів його роботи: з 15.01.1996 по 31.12.1998 електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду/5 розряду в структурному підрозділі «Авдіївській експериментальний регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», з 15.03.2012 по 01.12.2013 електрогазозварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням в КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради.
Судом встановлено, що Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 містить у собі посади газозварників, електрозварників та електрогазозварників (розділ ХХХІІ "Загальні професії").
Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, містить професії газозварників, електрозварників та електрогазозварників (розділ ХХХІІІ "Загальні професії").
Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, містить професії газозварників, електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрозварювальників на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятих зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, електрозварників ручного зварювання (розділ XXXІІІ "Загальні професії").
Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, містить професії газозварників, електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрозварників на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, електрозварників ручного зварювання (розділ XXXІІІ "Загальні професії").
Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, містить професії газозварників, електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрозварників на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, електрозварників ручного зварювання (розділ XXXІІІ "Загальні професії").
Тобто професія електрозварників, газозварників та електрогазозварників в спірний період була передбачена в усіх редакціях Списку № 2.
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці, які підтверджують факт роботи його на посаді електрогазозварника, електрозварника, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення як такій, що зазначена у Списках № 2, чинних у відповідні періоди часу.
Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 № 17/2- 54, професія зварника не визначена як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних зі зварюванням металів, і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.
Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу за Списком № 2.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справах №673/283/17 та №683/1774/16-а, № 453/1427/16-а.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Суд зауважує, що виходячи з наведених вище положень, необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21.08.1992 є також проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків №№ 1, 2, робоче місце за якою підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з якою особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
З огляду на викладене, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірці наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідачем вчинено не було.
Відповідач не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на посадах, віднесених до Списку №2, що свідчить про необґрунтованість відмови у зарахуванні позивачу періодів його роботи.
Оскільки пільговий стаж позивача підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії про періоди роботи, що враховуються для призначення пільгової пенсії, суд вважає, що періоди роботи позивача з 15.01.1996 по 31.12.1998, з 15.03.2012 по 01.12.2013, підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.
Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2010 по 31.01.2010, з 04.10.2014 по 31.11.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, 01.04.2022 по 31.07.2023, суд зазначає наступне.
Так, як вже було встановлено судом, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач працював з 16.06.2009 по 30.11.2010 електрогазозварником в ООО «АПС», з 15.03.2012 по 22.07.2015 електрогазозварником ручного зварювання 5/6 розряду в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, з 22.05.2019 по 15.08.2023 електрогазозварником 4 розряду, електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду, електрогазозварником 5 та 6 розряду ручного зварювання Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради.
Суд повторно звертає увагу, що записи про трудову діяльність в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок. 
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періоду роботи позивача відповідачем суду також не надано.
Разом з цим, згідно розрахунку (форма РС-право) Пенсійним органом до страхового стажу, зокрема, враховано такі періоди: з 01.06.2009 по 30.06.2009, з 01.07.2009 по 31.12.2009, з 01.02.2010 по 30.11.2010, з 15.03.2012 по 01.12.2013, з 02.12.2013 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 03.10.2014, з 01.12.2014 по 31.12.2014, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 22.05.2019 по 26.11.2020, з 27.11.2020 по 29.11.2020, з 30.11.2020 по 31.03.2022, з 01.08.2023 по 15.08.2023.
Втім, судом не встановлено з яких саме причин відповідачем було враховано лише частину трудової діяльності позивача, а не в повному обсязі відповідно до записів у його трудовій книжці.
Спірне рішення жодних мотивів неврахування спірного періоду до страхового стажу не містить. Більше того, у відповідному рішенні відповідач зазначив, що до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності на підставі наданих документів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував записи із трудової книжки при обчисленні страхового стажу позивача, що призвело до неправильного обчислення страхового стажу.
Як наслідок, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного у даній справі рішення від 27.02.2026 №232730028919.
Згідно зі з статтею 58 Закону № 1058-IV призначення, нарахування (перерахування) та виплата пенсії відносить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження щодо розрахунку стажу та призначення пенсії.
Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.
Таким чином, оскільки питання призначення/перерахунку позивачу пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача та приймаючи до уваги, що відповідач не зарахував спірний стаж роботи позивача, а суд позбавлений повноважень розраховувати необхідний для призначення пенсії стаж, позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком задоволенню не підлягає.
Відтак, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 15.01.1996 по 31.12.1998 електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду/5 розряду в структурному підрозділі «Авдіївській експериментальний регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», з 15.03.2012 по 01.12.2013 електрогазозварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, до страхового стажу періоди роботи в ООО «АПС» з 01.01.2010 по 31.01.2010, в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради з 04.10.2014 по 31.11.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.04.2022 по 31.07.2023 та повторно розглянути заяву позивача від 20.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з частини 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно із частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2026 №232730028919 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 15.01.1996 по 31.12.1998 електрогазозварником ручного зварювання 4 розряду/5 розряду в структурному підрозділі «Авдіївській експериментальний регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», з 15.03.2012 по 01.12.2013 електрогазозварником ручного зварювання, зайнятий різанням та ручним зварюванням в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, до страхового стажу періоди роботи в ООО «АПС» з 01.01.2010 по 31.01.2010, в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради з 04.10.2014 по 31.11.2014, з 01.01.2015 по 30.06.2015, з 01.04.2022 по 31.07.2023 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати у виді судового збору у сумі 532,50 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Повний текст рішення складений 18.05.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО