Справа № 591/13822/25	

Провадження № 2-а/591/702/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/13822/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210? ч. 3 КУпАП, у зв`язку з неявкою по повістці, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 17 000 грн.
Позивач вважає постанову протиправною. Не прибув 08.08.2025 за повісткою з поважних причин, про що 08.08.2025 повідомив відповідача листом, до якого було додано консультаційний висновок лікаря. При винесенні постанови ця заява не була врахована. У оскаржуваній постанові не зазначено доказів, не проаналізовано обставин поважності неявки за повісткою. 
Просить: скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 СУ №2143/2025 від 18.09.2025 та закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, залучено в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 23.12.2025 змінено склад суду. 
У відзивах на позовну заяву відповідачі проти позову заперечували. Зазначає, посилаючись на ст. 258 КУпАП, що у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складався. Позивач отримав повістку про необхідність явки до ТЦК. Заява позивача про неможливість прибути не надходила до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач не надав доказів надходження цієї заяви до відповідача. Посилаючись на положення п. 24 Порядку №560 зазначає, що позивач повинен повідомити про причини неявки протягом трьох днів та прибути у строк, що не перевищує сім календарних днів. У визначений строк позивач не прибув. Позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом. Просять відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним. 
15.07.2025 позивачу була вручена повістка №1437 про необхідність явки 08.08.2025 о 10:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військово-лікарської комісії. 
У призначений час позивач не прибув, що не заперечується сторонами у справі.
08.08.2025 ним направлена засобами поштового зв`язку відповідачу заява, у якій повідомляє про неможливість особисто з`явитися за повісткою у зв`язку із хворобою. До заяви додано:
- копію консультаційного висновку спеціаліста від 08.08.2025;
- копію інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, з якої вбачається, що тимчасова непрацездатність позивачу була встановлена у період з 30.07.2025 по 15.08.2025 (а.с. 6-8).
Заява з додатками була направлена ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку (номер відправлення НОМЕР_1 ) (а.с. 9).
Відповідно до наданого відповідачем трекінгу вказане відправлення вручено за довіреністю 09.08.2025 (адресою у трекінгу вказано « АДРЕСА_2 »).
13.09.2025 позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 як особу, яка порушила правила військового обліку, що підтверджується довідкою про доставку.
13.09.2025 складено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення №СУ/2143/2025, у якому позивач власним підписом підтвердив, що повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 18.09.2025, а також що йому роз`яснено його праа та обов`язки.
18.09.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову СУ №2143/2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. 
Відповідно до змісту постанови позивач без поважних причин не прибув за персональною повісткою 08.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 і таким чином порушив п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів, визначених у додатку 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП в особливий період. 
У постанові мається відмітка про направлення її позивачу поштою (а.с. 10).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані  з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися  військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані  проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.
У ході судового розгляду встановлено, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою стала неявка його за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_3 у призначений час без поважних причин.
Відповідно до пунктів 23,24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 р. поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Судом встановлено, що позивач у періоді з 30.07.2025 по 25.08.2025 був тимчасово непрацездатним, що згідно з п. 23 Порядку №560 є поважною причиною неприбуття за повісткою у визначений термін.
Однак, наведеними вище нормами передбачено, у разі виникнення поважних причин для неявки, передбаченого п. 24 вказаного Порядку позивач зобов`язаний був:
- повідомити ТЦК та СП про причини неявки у найкоротший строк, але не пізніше трьох днів з дати, зазначеної у повістці.
- прибути до ТЦК та СП у строк, що не перевищує сім календарних днів .
Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомив відповідача про те, що не має можливості прибути у зазначений у повістці час. Згідно з медичним висновком про тимчасову непрацездатність позивач був непрацездатним до 15.08.2025. Доказів, що листок непрацездатності позивачу був продовжений, він не надав.
Всупереч вимог наведеної вище норми позивач не прибув після припинення дії обставин, які перешкоджали йому з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, визначений у повістці, а був виявлений та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 13.09.2025 .
Такими діями він порушив положення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення. 

Судом не встановлено порушень з боку відповідача під час винесення спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення, які б давали підстави вважати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП за постановою недоведеною.
Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.
Таким чином, судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у частині неявки до центру комплектування за повісткою.
На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 СУ №2143/2025 від 18.09.2025 відмовити у зв`язку з необгрунтованістю. 
Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 29.06.2026.

Суддя О.О. Ніколаєнко