ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/1386/24 

Господарський суд Миколаївської області у складі:
судді Л.М. Ільєвої
при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:
від позивача – не з`явився,
від відповідача – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас.” про стягнення заборгованості в загальній сумі 9004074,27 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас.” про стягнення заборгованості з плати за договором суперфіція від 06.03.2014 № 2 в загальній сумі 9112974,27 грн. за користування з 01.01.2020 по 06.03.2024 земельною ділянкою площею 40000 кв.м з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003, розташованою за адресою вул. 8 Повздовжня, 2-в, м. Миколаїв, для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс, посилаючись на наступне.
Відповідно до витягу з рішення Миколаївської міської ради від 21.08.2012 № 19/42 останнім: 
- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування загальною площею 40000 кв.м, у тому числі 603 кв.м під капітальною забудовою, 4655 кв.м під тимчасовою забудовою, 2312 кв.м під спорудами, 32246 кв.м під проїздами, проходами та площадками, 184 кв.м під зеленими насадженнями, за рахунок земельної ділянки КП ММР «Миколаївелектротранс», зарахувавши її до земель комерційного використання, для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в.
- припинено КП ММР «Миколаївелектротранс» право користування земельною ділянкою площею 40000 кв. м по вул. 8 Поздовжній, 2
- внесено зміни до Державного акта на право постійного користування землею №365 від 16.10.2000. 
- надано комунальному підприємству Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» в постійне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв.м для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в.
Згідно із витягом з рішення Миколаївської міської ради від 04.02.2014 № 37/43, зокрема, пункт 1.3 розділу 1 рішення міської ради від 21.08.2012 №19/42 викладено в новій редакції: « 1.3. Надати комунальному підприємству Миколаївської міської ради "Міське ринкове господарство" в постійне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв. м для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в з правом укладання договору суперфіцію з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кристмас».
Так, позивач зазначає, що підставі рішення Миколаївської міської ради від 04.02.2014 № 37/43 між Миколаївською міською радою як суперфіціаром та ТОВ «Кристмас» як суперфіціарієм укладено договір про встановлення суперфіція від 06.03.2014 № 2, відповідно до умов п. 1.1. якого суперфіціар встановлює право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) та надає, а суперфіціарій приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв.м з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003, розташовану за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Ленінський район, вул. 8 Поздовжня, 2-в, яка є власністю територіальної громади м. Миколаєва (об`єкт нерухомого майна № 229312548101) та знаходиться у постійному користуванні у Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» відповідно до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 193867, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 27.09.2012 за № 481010003000063, для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс. Пунктом 3.1. розділу 3 договору передбачено, що договір укладено строком на 5 (п`ять) років з моменту державної реєстрації права суперфіція.
Позивач вказує, що згідно з договором про внесення змін № 1 до договору про встановлення суперфіція, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. 06.03.2014 за реєстровим № 321, який зареєстрований у Миколаївській міській раді в книзі реєстрації договорів про встановлення суперфіція 06.03.2014 за № 2, на підставі заяви ТОВ «Кристмас» від 24.11.2014 за вх. № 11399/02.02.01-18/03/14 в договір внесли зміни, згідно з якими підпункт 3.1 розділу 3 договору викладено у наступній редакції: «Договір укладено строком на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права суперфіція».
Так, позивач з посиланням на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01.12.2014 індексний номер витягу 30252880, строк дії договору про встановлення суперфіція. серія та номер: 321, виданий 06.03.2014 діяв до 06.03.2024 р.
Позивач вказує, що умовами п. 4.1. договору передбачено, що за користування землею суперфіціарій сплачує плату у грошовій формі шляхом перерахування суперфіціарієм грошових коштів у національній валюті України.
Річна плата за договором встановлюється у розмірі 3% (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки: 7522400,00 грн. х 3% - 225672,00 грн., 
де: 7522400,00 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 № 1162-05. Розмір грошової оцінки земель не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації відповідно до вимог діючого законодавства та інших нормативних документів. Розмір грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.
3% - умови договору про розмір плати за встановлення суперфіція;
ПДВ: 225672 х 20% = 45134,40 грн.
Термін і порядок внесення плати: плата за договором вноситься суперфіціарієм з дати державної реєстрації права суперфіцію щомісячно з розрахунку щомісяця як 1/12 від розміру річної плати з ПДВ (якщо термін оренди менше місяця, розмір плати встановлюється пропорційно строку користування землею у місяці).
Відтак, як вказує позивач, у період з 01.01.2020 до 06.03.2024 користувачем земельної ділянки площею 40000 кв.м з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003, був відповідач, який не сплачував кошти у вигляді плати за договором суперфіція, чим порушив права Миколаївської міської ради як органу місцевого самоврядування та власника земельної ділянки щодо неодержання коштів за час використання земельної ділянки.
Позивач здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів (плати за суперфіцій) за використання земельної ділянки ТОВ «Кристмас», згідно якого загальний розмір заборгованості плати за суперфіцій, які недоотримано Миколаївською міською радою внаслідок неповної сплати за користування земельною ділянкою у період з 01.01.2020 до 06.03.2024 становить 9112974,27 грн.
Разом з цим, позивач вказує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 40000 кв.м у 2019 році становила 14271542,56 грн. Розмір річної плати за суперфіцій у 2019 році становив 513775,53 грн. (по 42814,63 грн. щомісяця). 
При цьому позивач зазначає, що у зв`язку з набуттям чинності нормативної грошової оцінки земель міста, яка затверджена рішенням міської ради від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 40000 кв.м у 2020 році стала дорівнювати 81271200,00 грн., але ТОВ «Кристмас» продовжувало сплачувати за суперфіцій з 2020 року по нормативній грошовій оцінки 2019 року та без урахування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, у зв`язку з чим за період користування земельною ділянкою з 01.01.2020 до 06.03.2024 Миколаївська міська рада недоотримала плату за суперфіцій.
Також позивач стверджує, що норми Податкового кодексу України не регулюють питання оподаткування земельних ділянок за договорами суперфіцію, а тому доказами неповної сплати коштів за користування ТОВ «Кристмас» земельною ділянкою є виписки з рахунку, копії яких додано до позовної заяви.
Щодо підстав звернення з даним позовом саме Миколаївської міської ради, позивачем зазначено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003 відноситься до комунальної власності та належить Миколаївській міській раді (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 12.09.2024 номер інформаційної довідки 394677825). А тому, на ствердження позивача, за таких обставин право пред`явлення позову до відповідача про стягнення заборгованості плати за договором суперфіція належить Миколаївській міській раді.
Так, позивач вказує, що відповідна бездіяльність відповідача спонукала Миколаївську міську раду звернутись до суду з метою захисту порушеного права на отримання коштів за використання земельної ділянки.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.11.2024 р. позовну заяву Миколаївської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №915/1386/24 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 09.12.2024 р. о 14:00.
02.12.2024 від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання про зупинення провадження по справі № 915/1386/24 (вх. № 15052/24). 
06.12.2024 р. від представника позивача – Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 15465/24), згідно з якими позивач вважає клопотання відповідача про зупинення провадження по справі № 915/1386/24 безпідставним та необґрунтованим.
09.12.2024 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15471/24), згідно з яким відповідач заперечує проти позовної заяви, вважаючи її необґрунтованою. Так, відповідач зазначає, що договір суперфіцію було укладено на виконання інвестиційного договору укладеного між КП Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» та ТОВ «Кристмас» 10.06.2012 р. (який діє і зараз), метою якого було сумісне будівництво муніципального ринку на спірній земельній ділянці, що, на думку відповідача, підтверджується в тому числі постановою ВС від 18.02.2020 р. у справі №915/420/19.
Разом з цим, відповідач вказує, що сторони договору суперфіцію чітко визначили умови розрахунку та умови оплати за користування земельною ділянкою, які не передбачали змінну величину в розрахунку, а саме нормативно грошову оцінку. Так, у п. 4.2. договору чітко визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012р. №1162-05 становить 7522400,00 грн. Однак, як вказує відповідач, позивач в розрахунку вказаної ним заборгованості застосовує нормативно грошову оцінку земель міста, затверджену рішенням міської ради від 10.07.2019 р. №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаїв», де нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 4000 кв.м у 2020 р. стала дорівнювати 81271200 грн. замість визначених договором суперфіцію 7522400,00 грн.
Як зазначає відповідач, відповідно до п. 271.2. Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. 
У зв`язку з наведеним відповідач вказує, що позивачем не наведено доказів в порушення ч. 1 ст. 74 ГПК України, коли було офіційно оприлюднено рішення №52/18 від 10.07.2019 р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаїв». На думку відповідача, дане питання є важливим, оскільки визначає з якої дати можливо застосовувати нормативну грошову оцінку, затверджену рішенням ММР №52/18 від 10.07.2019 р., а саме з 01.01.2020 р. чи з 01.01.2021 р.
Відтак, відповідач вважає, що позивач ототожнює орендну плату за землю та плату за користування земельною ділянкою на підставі договору суперфіцію, однак це дві різні плати і вони регламентуються різними нормативними актами.
Так, відповідач вказує, що відповідно до ст. 270 Податкового кодексу України орендна плата за землю не є об`єктом оподаткування, а плата за користування земельною ділянкою на підставі договору суперфіцію оподатковується ПДВ.
Як зазначає відповідач, плата за користування земельною ділянкою за договором суперфіцію є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та відповідно до пункту 194.1 статті 194 Кодексу підлягає оподаткуванню на загальних підставах за основною ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 Кодексу. При цьому, згідно з підпунктом 194.1.1 пункту 194.1 статті 194 Кодексу податок визначається у розмірі 20% бази оподаткування та додається до ціни (вартості визначеної плати за користування земельною ділянкою згідно з договором суперфіцію) товарів/послуг.
Також відповідач зазначає, що оподаткування ПДВ плати по договору суперфіцію підтверджується як вищевказаним пунктом 4.2 договору суперфіцію, так і позивачем в доданому до позовної заяви розрахунку безпідставно збережених коштів.
Відтак, на переконання відповідача, плата за користування земельною ділянкою на підставі договору суперфіцію не може змінюватись в односторонньому порядку суперфіціаром внаслідок зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки, переданої в користування.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2024 р. провадження у справі № 915/1386/24 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №400/2760/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал - порт" до Миколаївської міської ради, за участю третіх осіб – Державного підприємства “Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто"” імені Ю.М. Білоконя, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", про визнання протиправним та недійсним рішення від 10.07.2019 №52/18, що розглядається Миколаївським окружним адміністративним судом.
16.12.2024 р. від представника позивача – Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. №15855/24), в якій позивач вказує, що територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, яка є власником земельної ділянки площею 40000 кв.м (кадастровий № 4810136900:02:009:0003) та нежитлового об`єкту по вул. 8 Поздовжня, 2-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 35165332), за умовами договору суперфіція від 06.03.2014 № 321 передала до 06.03.2024 в користування ТОВ «Кристмас.» вищезазначену земельну ділянку з метою отримання у власність об`єктів нерухомості (будівель та споруд) п`ятої та шостої черг, які повинні були бути збудованими ТОВ «Кристмас.» внаслідок реконструкції нежитлового об`єкту комунальної власності.
Позивач вказує, що станом на теперішній час ТОВ «Кристмас.» не виконані свої зобов`язання за умовами інвестиційного договору від 10.06.2012 та договору суперціфія № 321, оскільки територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради не набула прав власності на об`єкти нерухомості п`ятої та шостої черги будівництва (реконструкції) на земельній ділянці площею 40000 кв.м (кадастровий № 4810136900:02:009:0003) по вул. 8 Поздовжній, 2-в, м. Миколаїв, які повинні були збудовані ТОВ «Кристмас».
Разом з цим, позивач зазначає, що у зв`язку з набуттям чинності нормативної грошової оцінки земель міста, яка затверджена рішенням міської ради від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 40000 кв.м у 2020 році стала дорівнювати 81271200,00 грн., але ТОВ «Кристмас.» продовжувало сплачувати за суперфіцій з 2020 року по нормативній грошовій оцінки 2019 року та без урахування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, у зв`язку з чим за період користування земельною ділянкою з 01.01.2020 до 06.03.2024 Миколаївська міська рада недоотримала плату за суперфіцій.
Також на підтвердження факту офіційного оприлюднення рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 № 52/18 позивачем разом з відповіддю на відзив надано копію суспільно-політичної газети Миколаївської області "Південна правда" від 11.07.2019 № 52(23980), з якої вбачається (стр. 7) про опублікування рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 № 52/18 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва", а також зазначено про те, нормативна грошова оцінка земель буде застосована з 01.01.2020 року.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 р. ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2024 у справі № 915/1386/24 скасовано, та справу №915/1386/24 направлено до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.
18.03.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшов від Верховного Суду супровідний лист разом з ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.03.2025 р. про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристмас." на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у справі №915/1386/24(вх. № 4122/25).
Разом з тим, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 р. у справі № 915/1386/24 була повторно оскаржена відповідачем до Верховного Суду в касаційному порядку.
Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.04.2025 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристмас." на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у справі №915/1386/24.
25.04.2025 р. вказана ухвала Верховного Суду від 15.04.2025 р. надійшла до Господарського суду Миколаївської області (вх. № 6249/25).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2025 р. у справі №915/1386/24 підготовче засідання призначено на 22.05.2025 р. о 15:00.
07.05.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшли пояснення по справі (вх. №6965/25), згідно з якими відповідач в задоволенні позову просить відмовити з огляду на те, що на його думку, землекористувач за договором суперфіцію сплачує лише плату за користування земельною ділянкою, яка не являється платою за землю в розумінні розділу ХІІ ПКУ і сплачується власнику земельної ділянки. Обов`язок нараховувати та сплачувати до бюджету плату за землю покладається на власника такої земельної ділянки.
21.05.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшли пояснення по справі (вх. № 7750/25), згідно з якими відповідач в задоволенні позову просить відмовити з огляду на те, що на його думку, сторони договору суперфіцію при його укладенні чітко визначили, що для проведена оплати за землю в розрахунках останньої буде використовуватись саме нормативна грошова оцінка згідно з технічної документації про нормативна грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012р. №1162-05, з урахуванням щорічної індексації, а не нормативна грошова оцінка, затверджена рішенням міської ради від 10.07.2019р. №52/18 “Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаїв”.
22.05.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду надійшло клопотання (вх. № 7795/25), згідно з яким відповідач просив відкласти розгляд справи, призначений на 22.05.2025 р., з огляду на те, що представник відповідача приймає участь в оперативно-розшукових заходах (обшуках) в межах кримінального провадження та не зможе прийняти участь в судовому засіданні.
Також, 22.05.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду надійшла заява про залучення до участі у справі господарського суду Миколаївської області №915/1386/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Комунальне підприємство Миколаївської міської ради “Міське ринкове господарство” (вх. № 7759/25 ).
Так, розгляд справи в судовому засіданні 22.05.2025 р. не відбувся у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Миколаєві та Миколаївській області повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.05.2025 р. у справі №915/1386/24 підготовче засідання призначено на 30 червня 2025 року о 13:10.
В підготовчому засіданні 30.06.2025 р. судом протокольно було відмовлено в задоволенні заяви відповідача від 21.05.2025 про залучення до участі у справі №915/1386/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – КП Миколаївської міської ради “Міське ринкове господарство”.
У підготовчому засіданні господарського суду 30 червня 2025 року по справі №915/1386/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 16 липня 2025 року о 12 год. 30 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що під розписку повідомлено представників сторін.
09.07.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №915/1386/24 (вх. №10189/25), згідно з яким відповідач просив зупинити провадження по справі господарського суду Миколаївської області №915/1386/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі господарського суду Миколаївської області №915/1008/25. 
Також 09.07.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду надійшло уточнення до клопотання про зупинення провадження по справі №915/1386/24 (вх. № 10203/25), в якому відповідач зазначив, що в клопотанні про зупинення провадження по справі №915/1386/24 було допущено технічну помилку при зазначенні номеру судової справи, провадження по якій відкрито на підставі вищевказаного позову, а саме замість справи №915/1038/25 зазначено справу №915/1008/25. Відтак, відповідач згідно з поданими уточненнями клопотання про зупинення провадження просив зупинити провадження по справі №915/1386/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №915/1038/25.
Між тим підготовче засідання у даній справі 16.07.2025 р. не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Ільєвої Л.М. у відпустці. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2025 р. у справі №915/1386/24 призначено підготовче засідання на 25 липня 2025 року об 11:00.
25.07.2025 р. від представника позивача – Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 10924/25), згідно з якими позивач вважає клопотання відповідача про зупинення провадження по справі № 915/1386/24 безпідставним та необґрунтованим. 
У підготовчому засіданні 25.07.2025 р. судом розглянуто вказане клопотання відповідача про зупинення провадження по справі (вх. № 10189/25 від 09.07.2025 р. ), за результатами чого постановлено протокольну ухвалу від 25.07.2025 р. про відмову в його задоволенні, оскільки відповідачем не доведено неможливість вирішення даного спору до розгляду іншої справи, як визначено в ст. 227 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.07.2025 р. у справі №915/1386/24 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 08.09.2025 р. о 12:00.
08.09.2025 р. від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду надійшло клопотання (вх. № 12768/25), згідно з яким заявник просив відкласти розгляд справи № 915/1386/24, призначене на 08.09.2025 р. о 12:00 на іншу дату у зв`язку з погіршенням стану здоров`я представника та зверненням до лікаря.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.09.2025 р. у справі №915/1386/24 розгляд справи відкладено на 06 жовтня 2025 року о 09:00.
У судовому засіданні господарського суду 06 жовтня 2025 року по справі №915/1386/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 03 листопада 2025 року о 14 год. 30 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що представників сторін повідомлено під розписку. 
Так, розгляд справи в судовому засіданні 03.11.2025 р. о 14:30 не відбувся у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Миколаєві та Миколаївській області повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.11.2025 у справі № 915/1386/24 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 26 листопада 2025 року о 12:30.
Так, у судовому засіданні господарського суду 26 листопада 2025 року по справі № 915/1386/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 10 грудня 2025 року о 15 год. 00 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.
09.12.2025 від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №17495/25), в якому заявник просив суд відкласти розгляд справи №915/1386/24, призначений на 10.12.2025р. о 15:00 год., на іншу дату.
10.12.2025 від позивача – Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №17611/25), в якому заявник не заперечував проти відкладення розгляду справи, наразі повідомив, що представником Миколаївської міської ради було направлено запит до Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради щодо отримання відповідної інформації та доказів, однак станом на 10.12.2025 відповіді на запит ще не отримано.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.12.2025 у справі № 915/1386/24 розгляд справи відкладено на 17 грудня 2025 року о 15:45 з огляду на неявку представників сторін та з урахуванням вищевказаних клопотань.
15.12.2025 від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №17734/25), в якому заявник просить суд відкласти розгляд справи №915/1386/24, призначений на 17.12.2025р. о 15:45 год., на іншу дату, у зв`язку з участю представника відповідача у підготовчому засіданні по кримінальній справі №482/2144/25 в Новоодеському районному суді Миколаївської області.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.12.2025 розгляд справи № 915/1386/24 відкладено на 28 січня 2026 року о 12:30, при цьому постановлено розгляд справи здійснити у розумний строк, понад встановлений ГПК України.
28.01.2026 від позивача – Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №1296/26), згідно з якою заявником надано розрахунок плати за суперфіцій щодо користування земельною ділянкою ТОВ “Кристмас” без врахування нової нормативної грошової оцінки, яка затверджена рішенням міської ради від 10.07.2019 №52/18 та набула чинності з 01.01.2020.
Так, у судовому засіданні господарського суду 28.01.2026 року по справі № 915/1386/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 12.02.2025 року о 15 год. 15 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.
10.02.2026 від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява з письмовими поясненнями (вх. №1827/26), згідно з якими відповідач визнає заборгованість з плати по договору суперфіцій у період з 01.01.2020 до 06.03.2024 на суму 218019,62 грн., також відповідач вказує, що згідно з платіжною інструкцією на переказ готівки №1.518346269.1 від 05.02.2026 здійснив часткову оплату в сумі 79200,00 грн., відтак заборгованість, на думку відповідача, складає 138819,62 грн.
12.02.2026 від представника позивача – Валентової К.В. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №1959/26), в якій заявник просить суд відкласти судове засідання у даній справі на іншу дату, оскільки у зв`язку зі звільненням Грумінської Д.О. виникла потреба у визначенні нового представника.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2026 розгляд справи № 915/1386/24 відкладено на 18 лютого 2026 року о 13:00.
16.02.2026 від представника відповідача – адвоката Іванцова І.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №2041/26), в якій відповідач зазначає, що ним було сплачено частину визнаної суми заборгованості щорічної індексації по договору суперфіція від 06.03.2014р. за період дії договору з 01.01.2020р. по 06.03.2024р. в розмірі 29700 грн. Таким чином, як вказує відповідач, заборгованість по сплаті щорічної індексації по договору суперфіція у період з 01.01.2020 до 06.03.2024 р. складає 109119,62 грн. 
Так, у судовому засіданні господарського суду 18 лютого 2026 року по справі № 915/1386/24 за участю представників сторін судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, при цьому судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 02.03.2026 р. о 16:20 в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 219 ГПК України, про що в судовому засіданні господарського суду повідомлено представників сторін.
02.03.2026 від представника позивача - Юзвака Є.М. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №2770/26), в якій заявник просить суд провести судове засідання 02 березня 2026 року о 16 год. 20 хв. без участі представника Миколаївської міської ради.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2026 р. провадження у справі № 915/1386/24 в частині позовних вимог Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас.” про стягнення заборгованості в розмірі 108900,00 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. 
В судове засідання 02.03.2026 року представники сторін не з`явились, у зв`язку з чим судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Миколаївської міської ради №19/42 від 21.08.2012 р. «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Ленінському району м. Миколаєва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування загальною площею 40000 кв.м, у тому числі 603 кв.м під капітальною забудовою, 4655 кв.м під тимчасовою забудовою, 2312 кв.м під спорудами, 32246 кв.м під проїздами, проходами та площадками, 184 кв.м під зеленими насадженнями, за рахунок земельної ділянки КП ММР “Миколаївелектротранс", зарахувавши її до земель комерційного використання, для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в. Земельна ділянка має обмеження у використанні згідно з КООВЗД: на частину земельної ділянки площею 1743 кв.м діють обмеження типу 01.06.23 - "інші обмеження" (водопровід). (п. 1. вказаного рішення №19/42).
Також вказаним рішенням міськради припинено КП ММР “Миколаївелектротранс” право користування земельною ділянкою площею 40000 кв. м по вул. 8 Поздовжній, 2 (п. 1.1. рішення №19/42), внесено зміни до Державного акта на право постійного користування землею №365 від 16.10.2000 (п. 1.2. рішення №19/42), надано комунальному підприємству Миколаївської міської ради "Міське ринкове господарство" в постійне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв.м для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в (п. 1.3. рішення №19/42).
В подальшому згідно з рішенням Миколаївської міської ради №37/43 від 04.02.2014 «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам,зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Ленінському району м. Миколаєва» пункт 1.3 розділу 1 рішення міської ради від 21.08.2012 №19/42 викладено в новій редакції: "1.3.Надати комунальному підприємству Миколаївської міської ради "Міське ринкове господарство" в постійне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв.м для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс по вул. 8 Поздовжній, 2в з правом укладання договору суперфіцію з товариством з обмеженою відповідальністю "Кристмас.". (п. 6. вказаного рішення №37/43).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав (номер інформаційної довідки 394677825 від 12.09.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003 площею 4 га, з цільовим призначенням для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Поздовжня восьма, земельна ділянка 2-в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 229312548101) на праві власності належить Територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради (номер відомостей про речове право 3647241).
Так, 06.03.2014 р. між Миколаївською міською радою (суперфіціар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кристмас.» (суперфіціарій) було укладено договір про встановлення суперфіція від 06.03.2014 № 2, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. 06.03.2014 за реєстровим № 321 та зареєстрований у Миколаївській міській раді в книзі реєстрації договорів про встановлення суперфіція вчинено запис від 06.03.2014 р. за № 2, відповідно до умов п. 1.1 якого суперфіціар встановлює право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) та надає, а суперфіціарій приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 40000 кв.м з кадастровим № 4810136900:02:009:0003, розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, Ленінський район, вул. 8 Поздовжня, 2-в, яка є власністю територіальної громади м. Миколаєва (об`єкта нерухомого майна № 229312548101) та знаходиться у постійному користуванні у Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» відповідно до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 193867, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 27.09.2012 р. за № 481010003000063 (надалі - земельна ділянка), для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс (надалі об`єкти нерухомості).
Згідно з п. 2.1. договору суперфіцій встановлюється на земельну ділянку площею 40000 кв.м без її вилучення з постійного користування у Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс з дотриманням цільового призначення земельної ділянки.
Відповідно до п. 2.2. договору розташування та межі земельної ділянки, що надається у користування, визначені проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, затвердженим рішенням Миколаївської міської ради від 21.08.2012 року № 19/42 зазначені на плані земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору.
Пунктом п. 2.3. договору визначено, що земельна ділянка, яка надасться у користування суперфіціарію, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Миколаєва, від імені якої, у відповідності до закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України діє Миколаївська міська рада.
Відповідно до п. 2.4. договору на час укладення цього договору на земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі та споруди, що належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Миколаєва Миколаївської області згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 463237, виданим виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 16.11.2011 р., та закріплені на праві повного господарського відання за Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» на підставі розпорядження Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 17.10.2011 № 431р.
Згідно з п. 2.5. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що надається у користування суперфіціарію, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2012 року №№ 1162-05 становить 7522400,00 (сім мільйонів п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Пунктом 3.1. договору визначено, що договір укладено строком на 5 (п`ять) років з моменту державної реєстрації права суперфіція.
Згідно з п. 3.3. договору у разі продовження строку дії договору (поновлення договору), його умови можуть бути змінені за необхідності, зокрема у разі змін в законодавстві, що регулює відповідні правовідносини.
Пунктом 4.1. договору визначено, що за користування землею суперфіціарій сплачує плату у грошовій формі шляхом перерахування суперфіціарієм грошових коштів у національній валюті України.
Відповідно до п. 4.2. договору річна плата за договором встановлюється у розмірі 3% (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки:
7522400,00 грн. х 3% = 225672,00 грн.,
де 7522400,00 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 №1162-05. Розмір грошової оцінки земель не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації відповідно до вимог діючого законодавства та інших нормативних документів. Розмір грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору; 
3% - умови договору про розмір плати за встановлення суперфіція; 
ПДВ: 225672 x 20% = 45134,40 грн.; 
Усього річна плата з ПДВ: 225672 + 45134,40 = 270806,40 грн.
Відповідно до п. 4.3. договору термін і порядок внесення плати: плата за договором вноситься суперфіціарієм з дати державної реєстрації права суперфіцію щомісячно з розрахунку щомісяця, як 1/12 (одна дванадцята) від розміру річної плати з ПДВ (якщо термін оренди менше місяця, розмір плати встановлюється пропорційно строку користування землею у місяці), протягом 30 днів місяця наступного за звітним на розрахунковий рахунок вказаний у договорі.
Згідно з п. 4.5. договору умови цього договору про розмір плати (3%) переглядаються на вимогу однієї із сторін у разі внесення чинним законодавством змін до мінімального або максимального розміру річної плати, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 4.7. договору визначено, що у разі подовження дії договору умови договору про розмір плати можуть бути змінені.
Відповідно до п. 5.2. договору цільове призначення земельної ділянки: для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс.
Згідно з п.п. 9.1.2. договору суперфіціар має право одержувати від суперфіціарія плату за користування земельною ділянкою, що є предметом даного договору, в порядку та в строки, передбачені розділом 4 цього договору.
Підпунктом 9.4.6. договору передбачено, що суперфіціарій зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування об`єктом користування в порядку та строки, передбачені розділом 4 цього договору.
Згідно з п. 11.1. договору зміни та/або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі за взаємною сторін шляхом укладання договору про зміни до даного договору, який після підписання його сторонами стає невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 11.8.2. договору у разі подовження строку договору (поновлення договору) його умови можуть бути змінені, з урахуванням змін у законодавстві тощо на дату подовження цього договору.
Пунктом 14.2. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.
Невід`ємними частинами даного договору є: план відведення земельної ділянки в постійне користування комунальному підприємству Миколаївської міської ради «міське ринкове господарство»; план зон обмежень у використанні земельної ділянки; акт визначення меж земельної ділянки, на яку поширюється право суперфіцію, в натурі (на місцевості); креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру; акт приймання-передачі об`єкта користування; схема земельної ділянки.
Договір підписано та скріплено печатками сторін. 
Також між сторонами по справі складено та підписано акт приймання-передачі об`єкту суперфіція від 06.03.2014 р., згідно з яким суперфіціар на підставі рішення Миколаївської міської ради від 04.02.2014 №37/43 передав, а суперфіціарій у день укладення договору прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс, розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, Ленінський район, вул. 8 Поздовжня, 2-в, загальною площею 40000 кв.м. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 18683961 від 06.03.2014 до реєстру внесено запис №4897118 від 06.03.2014 р. про інше речове право, а саме про право забудови земельної ділянки (суперфіцій), яке виникло у суперфіціарія ТОВ «Кристмас.» на підставі договору про встановлення суперфіція №321 від 06.03.2014 р. 
В подальшому, 01.12.2014 р. між Миколаївською міською радою (суперфіціар) та ТОВ «Кристмас.» було укладено договір про внесення змін №1 до договору, згідно з яким в п.п. 3.1. розділу 3 договору викладено в наступній редакції: «Договір укладено строком на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права суперфіція». Договір про зміни підписано сторонами та скріплено печатками сторін, а також посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. за реєстровим № 1832 та зареєстрований у Миколаївській міській раді в книзі реєстрації договорів про встановлення суперфіція вчинено запис від 01.12.2014 р. за № 01.
Відомості про внесення змін до договору було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягом з вказаного реєстру №30252880 від 01.12.2014 р.
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, укладений між сторонами по справі договір про встановлення суперцію від 06.03.2014 р. № 2 є підставою для виникнення у сторін договору зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України, ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України та згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Наразі правовідносини, що виникли між сторонами, підпадають під правове регулювання глави 16-1 Земельного кодексу України та глави 34 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є, зокрема, право забудови земельної ділянки (суперфіцій).
Відповідно до частин 1, 8 статті 102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) може виникати також на підставі заповіту. 
Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.
За домовленістю сторін договори про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови можуть бути посвідчені нотаріально.
За змістом частин 1, 3-5 статті 413 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.
Право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для забудови не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди, що розміщені на такій земельній ділянці), внесено до статутного фонду, передано у заставу.
Право користування чужою земельною ділянкою для забудови може бути встановлено на визначений або на невизначений строк, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Строк користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності для забудови не може перевищувати 50 років.
Чистиною 1 ст. 414 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки, наданої для забудови, має право на одержання плати за користування нею.
Якщо на земельній ділянці збудовані промислові об`єкти, договором може бути передбачено право власника земельної ділянки на одержання частки від доходу землекористувача.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, наданою йому для забудови, а також інші платежі, встановлені законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вже було зазначено, підставою позову стали обставини щодо сплати відповідачем плати за договором про встановлення суперфіцію не в повному обсязі, внаслідок чого, за ствердженням позивача, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 9112974,27 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з умовами договору за користування землею суперфіціарій сплачує плату у грошовій формі шляхом перерахування суперфіціарієм грошових коштів у національній валюті України (п. 4.1). Термін і порядок внесення плати за договором визначені в п. 4.3 договору, а сама плата вноситься суперфіціарієм з дати державної реєстрації права суперфіцію щомісячно з розрахунку щомісяця, як 1/12 (одна дванадцята) від розміру річної плати з ПДВ (якщо термін оренди менше місяця, розмір плати встановлюється пропорційно строку користування землею у місяці), протягом 30 днів місяця, наступного за звітним, на розрахунковий рахунок вказаний у договорі.
При цьому згідно з умовами п. 4.2. договору річна плата за договором встановлюється у розмірі 3% відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та з урахуванням ПДВ складає 270806,40 грн. (7522400,00 грн. х 3% = 225672,00 грн.х 20% ПДВ). 
Вказаний в п. 4.2 договору розмір річної плати розраховано з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 №1162-05, що дорівнювала 7522400,00 грн. 
Згідно з п. 4.5. договору умови цього договору про розмір плати (3%) переглядаються на вимогу однієї із сторін у разі внесення чинним законодавством змін до мінімального або максимального розміру річної плати, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід`ємною частиною цього договору.
Як з`ясовано судом, будь-яких змін до договору щодо розміру плати за договором суперфіцію сторонами не вносилось, додаткових угод з цього приводу сторонами не укладалось. 
Як вбачається з наявних у матеріалах справи виписок по рахунку Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, відповідачем на виконання умов договору протягом 2020-2024 років було сплачено грошові кошту у загальній сумі 1926658,72 грн. з призначенням платежу «орендна плата за земельну ділянку згідно договору про встановлення суперфіція від 06.03.2014», зокрема:
- 21.01.2020 р. сплачено 36714,63 грн.;
- 21.01.2020 р. сплачено 6100,00 грн.;
- 24.02.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 17.03.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 21.04.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 21.05.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 10.06.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 07.07.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 28.08.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 10.09.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 08.10.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 06.11.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 07.12.2020 р. сплачено 42814,63 грн.;
- 14.01.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за грудень 2020 р.);
- 10.02.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за січень 2021 р.);
- 11.03.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за лютий 2021 р.);
- 09.04.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за березень 2021 р.);
- 13.05.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за квітень 2021 р.);
- 10.06.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за травень 2021 р.);
- 08.07.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за червень 2021 р.);
- 06.08.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за червень 2021 р.);
- 15.09.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за серпень 2021 р.);
- 11.10.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за вересень 2021 р.);
- 12.11.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за листопад 2021 р.);
- 14.12.2021 р. сплачено 42814,63 грн. (за грудень 2021 р.);
- 25.01.2022 р. сплачено 42814,63 грн. (за січень 2022 р.);
- 18.02.2022 р. сплачено 42814,63 грн. (за лютий 2022 р.);
- 19.06.2023 р. сплачено 85629,26 грн. (за січень та лютий 2023 р.);
- 14.07.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за червень 2023 р.);
- 12.07.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за березень 2023 р.);
- 12.07.2023 р. сплачено 85629,26 грн. (за квітень та травень 2023 р.);
- 17.08.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за липень 2023 р.);
- 01.09.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за серпень 2023 р.);
- 13.10.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за вересень 2023 р.);
- 06.11.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за жовтень 2023 р.);
- 11.12.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за листопад 2023 р.);
- 22.12.2023 р. сплачено 42814,63 грн. (за грудень 2023 р.);
- 09.02.2024 р. сплачено 42814,63 грн. (за січень 2024 р.);
- 18.03.2024 р. сплачено 42814,63 грн. (за лютий 2024 р.);
- 11.04.2024 р. сплачено 42814,63 грн. (за березень 2024 р.);
- 08.05.2024 р. сплачено 42814,63 грн. (за квітень 2024 р.);.
- 07.06.2024 р. сплачено 42814,63 грн. (за травень 2024 р.);
- 01.08.2024 р. сплачено 3565,00 грн. (за червень 2024 р.);
- 01.08.2024 р. сплачено 39250,00 грн. (за червень 2024 р.);
- 07.08.2024 р. сплачено 42814,63 грн.
Вказані обставини щодо сплати відповідачем зазначених сум сторонами визнаються.
Разом з тим спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, відповідач мав сплачувати плату за договором суперфіція за спірний період з 01.01.2020 р. до 06.03.2024 р., виходячи з того, що з 01.01.2020 р. була змінена нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки на підставі рішення міської ради від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва». Так, згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.02.2020 № 2097/0/205-20 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. 8 Поздовжня, 2-в, дорівнювала 81271200,00 грн.
Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку плати за суперфіцій щодо користування земельною ділянкою ТОВ «Кристмас.», який виконано з врахуванням вищевказаної нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням міської ради від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», розмір заборгованості відповідача становить 9112974,27 грн. (1894695,77 грн. (розмір плати, яка на думку позивача підлягала сплаті відповідачем у спірний період) – 1676676,15 грн. (розмір сплачених відповідачем коштів), а саме:
- за період з 01.01.2020 по 01.01.2021 – розмір плати становить 2925777,60 грн.;
- за період з 01.01.2021 до 01.01.2022 – розмір плати становить 2925777,60 грн.;
- за період з 01.01.2022 до 01.01.2023 – розмір плати становить 536392,56 грн.;
- за період з 01.01.2023 до 01.01.2024 – розмір плати становить 3701108,66 грн.;
- за період з 01.01.2024 по 06.03.2024 – розмір плати становить 700594,00 грн.
При цьому при здійсненні вказаного розрахунку позивачем було враховано, що протягом 2020 року та до 06.03.2024 року відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 1676676,15 грн., у т.ч. сплачено у 2020 році – 470 960,93 грн.; у 2021 році – 513775,56 грн; у 2022 році – 85 629,26 грн.; у 2023 році – 513775,56 грн.; з 01.01.2024 до 06.03.2024 – 92 534,84 грн. (у т.ч. 42 814,63 грн. – 09.02.2024, 42814,63 грн. – 18.03.2024, 6905,58 грн. - 11.04.2024).
Наразі під час розгляду справи по суті в судовому засіданні судом було встановлено, що спірна сума заборгованості включає нарахування плати за договором суперфіція від 06.03.2014 р. на підставі нової нормативної грошової оцінки, яка затверджена рішенням міської ради від 10.07.2019 №52/18 та набула чинності з 01.01.2020, а також щорічної індексації у період з 01.01.2020 до 06.03.2024 р.
Водночас, як з`ясовано судом, відповідачем сплачувались вищенаведені суми відповідно до умов п. 4.2 договору, виходячи з вказаного у договорі розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 №1162-05, що дорівнювала 7522400,00 грн., без урахування передбаченої умовами п. 4.2 договору щорічної індексації. Так, вказаними умовами визначено, що розмір грошової оцінки земель не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації відповідно до вимог діючого законодавства та інших нормативних документів; розмір грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.
При цьому для перевірки вказаних доводів сторін щодо сплати відповідачем плати без урахування індексації на вимогу суду позивачем було надано розрахунок плати за суперфіцій щодо користування земельною ділянкою ТОВ «Кристмас.» (вх. №1296/26 від 28.01.2026), який виконано з на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 27.07.2012 №1162-05 з урахуванням щорічної індексації, згідно з яким розмір заборгованості відповідача становить 218019,62 грн. (1894695,77 грн. (розмір плати, який підлягав сплаті відповідачем) – 1676676,15 грн. (розмір сплачених відповідачем коштів), а саме:
- за період з 01.01.2020 по 01.01.2021 – розмір плати становить 513775,54 грн.;
- за період з 01.01.2021 до 01.01.2022 – розмір плати становить 513775,54 грн.;
- за період з 01.01.2022 до 01.01.2023 – розмір плати становить 94192,18 грн.;
- за період з 01.01.2023 до 01.01.2024 – розмір плати становить 649926,05 грн.;
- за період з 01.01.2024 по 06.03.2024 – розмір плати становить 123026,46 грн.
Вказаний розрахунок здійснено також з урахуванням сплачених відповідачем протягом 2020 року та до 06.03.2024 року грошових коштів у розмірі 1676676,15 грн., як зазначалось вище.
Відповідач в ході розгляду справи визнав суму заборгованості в сумі 218019,62 грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем плати за суперфіцій з урахуванням індексації, також відповідачем частково було сплачено заборгованість по договору з урахуванням індексації у розмірі 108900,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями з призначенням платежу «плата індексації згідно договору суперфіція від 06.03.2014 р. за період з 01.01.2020 р. до 06.03.2024 р. від ТОВ «Кристмас», а саме: платіжною інструкцією №1.518346269.1 від 05.02.2026 на суму 79200,00 грн. та платіжною інструкцією № 1.530140097.1 від 13.02.2026 на суму 29700,00 грн.
Так, з огляду на часткову сплату відповідачем заборгованості за договором у розмірі 108900,00 грн., ухвалою суду від 02.03.2026 р. закрито провадження в частині позовних вимог Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас.” про стягнення заборгованості в розмірі 108900,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Відтак, заборгованість відповідача по платі за суперфіцій за договором з урахуванням індексації відповідно до вказаного розрахунку плати за суперфіцій щодо користування земельною ділянкою ТОВ «Кристмас.», що був здійснений на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 27.07.2012 №1162-05 (вх. №1296/26 від 28.01.2026), становить 109119,62 грн. (218019,62 грн. – 108900,00 грн. сплачених відповідачем під час розгляду справи).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог в частині стягнення боргу по платі за суперфіцій в сумі 109119,62 грн., яка складає індексацію, що визнана відповідачем.
Щодо решти частини вимог у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості по платі за вказаним договором суперфіція у розмірі 8894954,65 грн. (9004074,27 грн. - 109119,62 грн.), яка виникла внаслідок невнесення відповідачем плати за суперфіцій з урахуванням зміненої з 01.01.2020 р. нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.02.2020 № 2097/0/205-20, суд зазначає наступне. 
Так, відповідач, заперечуючи в цій частині позовних вимог, наполягав на тому, що розрахунок заборгованості позивачем здійснено помилково, адже основою розрахунку має бути саме розмір нормативної грошової оцінки, що затверджена рішенням Миколаївської міської ради №1162-05 від 27.02.2012 на рівні 7522400,00 грн., а не рішенням Миколаївської міської ради №52/18 від 10.07.2019 р. На переконання відповідача, плата за користування земельною ділянкою на підставі договору суперфіцію не може змінюватись в односторонньому порядку суперфіціаром внаслідок зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки, переданої в користування.
Наразі слід зазначити, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок є базою для обрахунку при визначенні розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності є.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України «Про оцінку земель».
Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок: у разі визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд.
Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону України «Про оцінку земель». Частинами першою, третьою та четвертою цієї статті передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2024 року у справі № 914/2848/22 зробила висновок , що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
Між тим суд погоджується з доводами відповідача про те, що в даному випадку неможливо ототожнювати орендну плату за землю та плату за користування земельною ділянкою на підставі договору суперфіцію, оскільки це дві різні плати.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 07.02.2023р. у справі № 922/672/21, суперфіцій і оренда є окремими правовими інститутами, які регламентуються різними нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються також Законом України "Про оренду землі". Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 905/1436/20, від 28.03.2018 у справі № 923/474/17.
В свою чергу безпідставними є доводи позивача про можливість автоматичної зміни прав і обов`язків сторін договору суперфіція в частині розміру плати за суперфіцій. 
Тим більш слід зазначити, що положення Податкового кодексу України та Закону України “Про оцінку земель” (в редакції, чинній у спірний період), не містили обов`язковості проведення грошової оцінки земельних ділянок, наданих у користування на правах забудови земельної ділянки (суперфіцій); а також не передбачали автоматичної зміни розміру плати за землю за договорами суперфіція з моменту визначення нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності. 
Відповідно до ч. 1-4 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Так, вищенаведеними умовами п. 4.2 договору суперфіція чітко визначено перелік випадку щодо зміни плати за суперфіцій, а саме у разі зміни розміру грошової оцінки земель у зв`язку з проведенням її щорічної індексації відповідно до вимог діючого законодавства та інших нормативних документів. Лише в такому разі розмір грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.
Умови щодо автоматичної зміни плати за суперфіцій у разі зміни розміру грошової оцінки земель в інших випадках (як-то проведення нової нормативної грошової оцінки за рішенням міськради) спірним договором суперфіція не передбачено. 
Ті обставини, що базою для розрахунку річної плати за договором суперфіція сторонами визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, визначену згідно з витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 №1162-05 у розмірі 7522400,0 грн., не свідчать про автоматичну зміну розміру плати за суперфіцій у разі зміни нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки без внесення відповідних змін до вказаного договору шляхом укладення додаткової угоди. 
Так, в п. 4.5 договору передбачено, що про розмір плати (3%) переглядається на вимогу однієї із сторін: у разі внесення чинним законодавством змін до мінімального або максимального розміру річної орендної плати шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід`ємною частиною цього договору. 
Тобто, наведені умови вказують на можливість перегляду розміру плати за договором на вимогу однієї із сторін у разі внесення чинним законодавством змін до мінімального або максимального розміру річної орендної плати.
Однак, ті обставини, що вказані умови договору містять прив`язку до мінімального або максимального розміру річної орендної плати, не свідчать, що у спірних правовідносинах можливо застосовувати автоматичну зміну прав та обов`язків сторін договору в частині розміру плати за договором, як у випадку орендної плати за договором оренди. 
В п. 11.1. договору суперфіція передбачено, що зміни та/або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі за взаємною сторін шляхом укладання договору про зміни до даного договору, який після підписання його сторонами стає невід`ємною частиною цього договору.
Таким чином, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у випадку затвердження рішенням Миколаївської міської ради» від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», може бути застосована при розрахунку річної плати за землю лише за спільною згодою сторін після укладення в письмовій формі відповідного договору про зміни.
Як вже зазначалось вище, жодних додаткових угод в частині зміни розміру річної плати за договором суперфіція сторонами не укладалось.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що здійснення позивачем розрахунку плати за суперфіцій за спірним договором на підставі зміненої нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.02.2020 № 2097/0/205-20, не узгоджується з умовами договору, якими визначено фіксований розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (на рівні 7522400,00 грн. згідно з витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки 27.07.2012 №1162-05) на весь час дії договору, а також якими не передбачено автоматичної зміни розміру визначеної у п. 4.2 договору річної плати у разі проведення нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності, переданої у користування суперфіціарію. 
Відтак, суд вважає безпідставними заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача плати за спірним договором суперфіція, розрахованої з урахуванням зміненої з 01.01.2020 р. нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.02.2020 № 2097/0/205-20. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Миколаївської міської ради частково обґрунтовані та частково відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, тому підлягають частковому задоволенню.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, що складають 1636,79 грн. (109119,62 грн. х 136694,61/9112974,27 грн.), виходячи з наявної суми боргу на день відкриття провадження у справі, оскільки часткова сплата відповідачем основного боргу відбулась після відкриття провадження у справі. Вказані висновки суду щодо покладення на відповідача судових витрат по сплаті судового збору, незважаючи на закриття провадження у справі в частині вимог, відповідають позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 01.07.2024 під час розгляду справи № 910/290/24.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас.” про стягнення заборгованості в загальній сумі 9004074,27 грн. задовольнити частково. 
2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас” (54055, м. Миколаїв, пр-т Центральний, 101; код ЄДРПОУ 36621953) на користь Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;e-mail: kancel@mkrada.gov.ua; код ЄДРПОУ 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; банк отримувача ДКСУ м. Київ, код в ЄДРПОУ отримувача 04056612, р/р UA868201720355189206700027733 в УДКСУ м. Київ) заборгованість з плати за договором суперфіція від 06.03.2014 № 2 в загальній сумі 109119/сто дев`ять тисяч сто дев`ятнадцять/грн. 62 коп. за користування з 01.01.2020 по 06.03.2024 земельною ділянкою площею 40000 кв.м з кадастровим номером 4810136900:02:009:0003, розташованою за адресою вул. 8 Повздовжня, 2-в, м. Миколаїв, для реконструкції та подальшого обслуговування нежитлових приміщень під муніципальний торговий комплекс.
3. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кристмас” (54055, м. Миколаїв, пр-т Центральний, 101; код ЄДРПОУ 36621953) на користь Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; e-mail: kancel@mkrada.gov.ua; код ЄДРПОУ 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; банк отримувача ДКСУ м. Київ, код в ЄДРПОУ отримувача 04056612, рахунок UA448201720344230028000027733) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1636/одна тисяча шістсот тридцять шість/грн. 79 коп.
4. В задоволенні решти частини позовних вимог Миколаївської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 12.06.2026 року, з урахуванням умов воєнного стану та завантаженості судді Ільєвої Л.М., а також у зв`язку з перебуванням судді Ільєвої Л.М. у щорічній відпустці з 04.05.2026 по 08.05.2026 року та у відрядженні 08-09.06.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва