Справа № 185/905/25
1-кп/185/964/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024046370000478 від 11 листопада 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю: 
прокурора – ОСОБА_6 , 
обвинуваченого - ОСОБА_7 (ВКЗ), 
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 , 
потерпілого - ОСОБА_9 

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 та визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 10 листопада 2024 року, приблизно в 19 годині 10 хвилин перебував за місцем тимчасового мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Далі у коридорі спільного користування кімнат N?N? 65,66,67,68, вступив у словесний конфлікт на побутовому рівні з неповнолітньою на той час ОСОБА_10 , на ґрунті давніх особистих неприязних відносин. За наслідками конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_10 постановлено ухвалу від 07 травня 2026 року про закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
В той час, зі своєї кімнати вибіг батько ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , та почав відтягувати ОСОБА_10 від ОСОБА_7 .. В свою чергу в ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи його, він, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, тримаючи лівою рукою за волосся неповнолітню ОСОБА_10 , наніс 2 удари кулаком правої руки в область обличчя зліва ОСОБА_9 .
В результаті ударів, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді переломів передньої та задньої-латеральної стінок лівої максилярної пазухи, лівої виличної кістки, лівої виличної дуги, синця лівої орбітальної ділянки, які за своїм характером відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

2.Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
Ознаки встановленого діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.
Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що причинило тривалий розлад здоров`я.

3.Правова позиція сторони обвинувачення.
3.1.Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.

4.Правова позиція сторони захисту. 
Обвинувачений визнав свою винуватість за ст. 122 ч. 1 КК України вказавши, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого тимчасового проживання в гуртожитку. Потерпілий та його донька теж жили поряд. Спочатку в нього виникла сварка з неповнолітньою донькою потерпілого, яку він вдарив, а потім батько заступився за неї та він його двічі вдарив в обличчя. Обставини правильно викладенні в обвинувальному акті. Через стан сп`яніння він точно не пам`ятає, як завдавав ударів.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Викладаючи цей розділ вироку, суд зазначає, що КПК України не передбачає обов`язку суду дослівно викладати у ньому показання свідків. Таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні (постанова ВС від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17).
Допитаний потерпілий ОСОБА_9 показав, що 10 листопада він перебував в кімнаті гуртожитку. Почув крики та підбігла молодша дитина і сказала, що б`ють ОСОБА_11 . Він вибіг в коридор та побачив, що між донькою та обвинуваченим суперечка, в ході якої той її тримає руками за волосся. Він почав забирати доньку, а обвинувачений вдарив його двічі зліва в обличчя, внаслідок чого спричинив йому ушкодження. Потім він забрав дитину в кімнату, але обвинувачений знову прийшов та вдарив її. Після чого вони почали боротись, а потім сусіди викликали поліцію. Зазначив, що він претензій до обвинуваченого немає. Йому відшкодовано завдані збитки та просив не позбавляти його волі.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_10 , щодо спричинення якій легкого тілесного ушкодження провадження закрито, в судовому засіданні показала, що ввечері вона мила посуд на кухні. Підійшов ОСОБА_12 та почав ображати нецензурними словами. Потім плюнув на неї, вона зробила зауваження. У відповідь він почав завдавати тілесних ушкоджень. На крики вибіг батько, якого ОСОБА_12 також вдарив в обличчя. Раніше у них вже був словесний конфлікт.

Також в якості свідка допитана ОСОБА_13 - дружина потерпілого, яка показала, що в цей день їй зателефонували, що б`ють дитину. Вона викликала поліцію та прибігла в гуртожиток, там побачила дитину з тілесними ушкодженнями та чоловіка з опухлим обличчям.
В судовому засіданні досліджено звукозапис, наданий під час досудового розслідування ОСОБА_13 . Вказаний звукозапис та протокол його огляду досліджено в судовому засідання. На ньому зафіксовано крики та прохання до ОСОБА_14 зупинитись та відпустити батька. ОСОБА_10 підтвердила, що це її голос та обвинуваченого, обвинувачений також підтвердив, що це запис коли він завдавав ударів потерпілому.
Досліджено витяг з ЄРДР, з якого слідує, що 05 грудня 2024 року внесено відомості за фактом спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Досліджено заяву від 04 грудня 2024 року, в якій потерпілий прохав притягнути обвинуваченого до відповідальності.
Досліджено протокол огляду місця події від 25 грудня 2024 року, де оглянуто приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , складено схему приміщення.
Досліджено КТ від 25 грудня 2024 року, відповідно до якого зафіксовано в потерпілого переломи виличної кістки, дуги ліворуч, перелом медіальної стінки лівої орбіти.
Протокол слідчого експерименту від 24 листопада 2024 року, в ході якого ОСОБА_10 показала на місці події, як обвинувачений завдавав ударів її батькові (потерпілому) кулаком в обличчя.
Висновок СМЕ від 06 грудня 2024 року, відповідно до якого в потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів передньої та задньої-латеральної стінок лівої максилярної пазухи, лівої виличної кістки, лівої виличної дуги, синця лівої орбітальної ділянки. Утворились по ударному механізму від дії тупого твердого предмету або при ударі об такі з місцем прикладання діючої сили в область лівої половини обличчя, та за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день). Настали від не менше однієї травмуючої дії тупим твердим предметом. Могло бути спричинено 10 листопада 2024 року.
Протокол слідчого експерименту від 05 грудня 2024 року за участі потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого він показав на місці обставини, за яких обвинувачений завдав йому удари, зокрема два удари кулаком правої руки в область виличної кістки підряд під час спричинення тілесних ушкоджень його доньці.
Додатковий висновок СМЕ від 06 грудня 2024 року, відповідно до якого експерт дослідивши протокол слідчого експерименту з потерпілим та відеозаписом до нього, зазначив, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитись при обставинах як він показував на статисті під час слідчого експерименту. 
Також досліджено постанову про визнання речовим доказом фотографій і з зображенням ОСОБА_10 та диск з аудіозаписом події.
Протокол слідчого експерименту від 27 грудня 2024 року за участі обвинуваченого, в ході якого той показав, як він завдав два удари потерпілому, коли той захищав свою доньку. Також зазначив, що він був в алкогольному сп`янінні.

6.Мотиви визнання обвинувачення обґрунтованим.
Таким чином окрім визнавальних показів обвинуваченого, його винуватість підтверджена дослідженими показами ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_13 , протоколами слідчих експериментів, висновками основної та додаткової експертизи.
Мотивом вчинення вказаних дій є неприязні відносини, які існували через наявні раніше сварки між обвинуваченим та донькою потерпілого, який заступився за неї.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. 

7. Призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до не тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Суд враховує особу обвинуваченого, який на підставі ст. 89 КК України є раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, має намір повернутися до служби. Має двох неповнолітніх дітей.
У якості пом`якшувальної обставини суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, та відшкодування завданих збитків потерпілому. 
Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину в присутності дитини.
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, так прокурор прохала застосувати покарання у вигляді обмеження волі, дані про особу обвинуваченого, всі обставини кримінального правопорушення та обтяжуючі обставини, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.
Враховуючи пом`якшуючі обставини справи, особу обвинуваченого, зокрема відшкодування потерпілому завданих збитків, та позицію потерпілого,  суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, але не в мінімальних межах.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності у зв`язку із звільненням обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком, необхідно скасувати, звільнивши з-під варти. 
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати, звільнивши його з-під варти органом ВСП після отримання даного вироку. 
Речові докази:
-фотографії із зображенням ОСОБА_10 та диск з аудіозаписом події, зберігати в матеріалах провадження. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку. 

Суддя        ОСОБА_1