ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/3096/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя О.В. Зварич
судді Р.В. Міліціанов
В.О. Ржепецький,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» б/н від 24.03.2026 року (вх. №01-05/891/26 від 25.03.2026 року)
на рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2026 року (суддя Р.В.Крупник; повне рішення складено 03.03.2026 року)
у справі № 914/3096/25
за позовом: заступника керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області
до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі ДП «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України»)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державної екологічної інспекції у Львівській області
про стягнення збитків,
за участю:
від прокуратури: Дмитришин Ю.М. (посвідчення № 082692 від 25.09.2025 року);
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
03.10.2025 року заступник керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ДП «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» про стягнення збитків.
Позовні вимоги мотивовані тим, що протягом лютого-березня 2024 року охороною відповідача виявлено самовільну рубку 237 дерев в Потелицькому лісництві, яке знаходиться у адміністративних межах Добросинсько-Магерівської територіальної громади та перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Вказане стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №42024142240000028 від 04.06.2025 та початку досудового розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 246 КК України. У ході досудового розслідування проведено огляд місця події за участі представників відповідача, здійснено заміри пнів самовільно зрізаної деревини та розраховано розмір завданої державі шкоди, який становить 1112823,00 грн. Оскільки шкода державі була завдана внаслідок протиправної бездіяльності постійного лісокористувача, яким є відповідач та який повинен був забезпечити охорону і збереження лісових насаджень, то саме із нього прокурор просить стягнути 1112823,00 грн на користь позивача.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.10.2025 року залучено Державну екологічну інспекцію у Львівській області до участі у цій справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.02.2026 року у справі №914/3096/25 задоволено позов. Стягнуто з ДП «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» на користь Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 1112823,00 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу. Стягнуто з ДП «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» на користь Львівської обласної прокуратури 13353,88 грн судового збору.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач є постійним лісокористувачем земельних ділянок, у межах яких знаходяться квартали 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва, а відтак він повинен нести цивільну відповідальність у разі допущення протиправної бездіяльності, що призвела до незаконної рубки дерев.
Також судом встановлено, що у період з лютого по березень 2024 року працівниками філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» проведено огляд кварталів 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва та виявлено незаконну рубку дерев, якою завдано шкоду лісовому господарству. Вказане підтверджується Актами про порушення від 07.02.2024, 08.02.2024, 13.02.2024, 12.02.2024, 05.03.2024, а також Актом контрольного заходу від 22.04.2024.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок виявлення самовільної рубки дерев на території Потелицького лісництва, 04.06.2024 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42024142240000028, під час якого проведено огляд місця події, про що складено протоколи від 08.10.2024 та від 09.10.2024.
У рішенні зазначено, що у ході проведення огляду на території кварталів 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва слідчий за участі представника відповідача зафіксував факт незаконної рубки дерев різних порід у загальній кількості 134 шт. Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколів представник відповідача не висловлював.
Місцевий господарський суд констатував, що відповідач, як лісокористувач кварталів 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва, допустив протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, що призвело до незаконної вирубки лісових насаджень.
У рішенні встановлено, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача державі було заподіяно шкоду, розмір якої встановлено ДЕІ у Львівській області шляхом проведення розрахунку відповідно до Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» №665 від 23.07.2008.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2026 року у справі №914/3096/25 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що прокурором в обґрунтування позову не вказано, які саме обов`язки і норми чинного законодавства України у сфері ведення лісового господарства були порушені з боку відповідача, як і не було конкретизовано, які саме дії відповідач повинен був вчинити відповідно до вимог ведення лісового господарства з метою забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, однак їх не вчинив, доказів невчинення таких дій відповідачем до суду не надав. Вказує, що в матеріалах справи наявні докази, що ДП «Ліси України», як постійний лісокористувач, самостійно виявив порубку та повідомив про це правоохоронні органи. Вважає, що наведене підтверджує позицію відповідача про належне вжиття заходів, направлених на фіксацію факту виявлення порушення та повідомлення правооохоронних органів. Стверджує, що у діях працівників філії відсутня ознака протиправної бездіяльності. Скаржник заявляє, що в матеріалах справи відсутній акт перевірки дотримання природоохоронного законодавства, складений уповноваженим на це органом, а також відсутні докази наявності повноважень щодо складення розрахунків розміру шкоди працівником Держекоінспекції без проведення такої перевірки. За доводами апелянта, відсутність в матеріалах справи доказів, які б беззаперечно доводили заявлений прокурором розмір шкоди, унеможливлює задоволення позовних вимог.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Прокурор подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Зокрема, вказує, що підставою для пред`явлення позову прокурором стало недотримання відповідачем правил лісокористування, що є підставою для покладення на останнього цивільно-правової відповідальності за невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісового фонду. Заявляє, що у даній справі доведеним є склад цивільного правопорушення, а саме: незаконної порубки дерев на відомчій відповідачу території, що свідчить про протиправність поведінки постійного лісокористувача; шкода, розмір якої доказово підтверджено; причинно-наслідковий зв`язок шкоди з протиправною поведінкою відповідача, адже заподіяння збитків зумовлено невиконанням ним обов`язку щодо здійснення заходів щодо охорони лісів від незаконних рубок.
01.06.2026 року відповідач подав через систему «Електронний суд» заяву (вх.№01-04/4597/26 від 01.06.2026 року) про розгляд справи без участі представника відповідача.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти доводів скаржника з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Позивач та третя особа не забезпечили участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомили.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №914/3096/25, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2026 року призначено справу № 914/3096/25 до розгляду у судовому засіданні на 01.06.2026 року о 14 год. 00 хв.
24.04.2026 року вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників справи в системі «Електронний суд», що підтверджується довідками відповідального працівника суду.
Отже, суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №914/3096/25.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності тих учасників, які не з`явились у судове засідання.
Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, в адміністративних межах Добросинсько-Магерівської територіальної громади знаходяться квартали 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва, що вбачається зі змісту листа відповідача №2744/39.7.2-2025 від 18.02.2025 року, наданого на запит прокурора, та долученого до нього Планшета №2.
Перелічені квартали Потелицького лісництва знаходяться у межах земельних ділянок, які надані у постійне користування ДСГП «Ліси України», що підтверджується наданими прокурором витягами з кадастрової карти.
У період з лютого по березень 2024 року працівниками філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» проведено огляд кварталів 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва та виявлено незаконну рубку дерев, якою завдано шкоду лісовому господарству.
У зв`язку із цим, працівниками відповідача складено Акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 07.02.2024, 08.02.2024, 13.02.2024, 12.02.2024, 05.03.2024 та підготовлено Польові відомості незаконно зрізаних дерев із зазначенням у них інформації про породу, об`єм і кількість зрубаних дерев, діаметр пня та діаметр на висоті, на підставі яких проведено розрахунок збитків завданих лісовому господарству.
У період з 18.04.2024 по 22.04.2024 працівниками Відділу №1 (сектору 2) Управління безпеки Департаменту безпеки ДСГП «Ліси України» проводився контрольний захід із перевірки дотримання в.о. лісничого Потелицького лісництва Доліновським Р. вимог нормативних актів з ведення лісового господарства та електронного обліку деревини, за результатами якого складено Акт від 22.04.2024 року.
У вказаному акті відображена інформація про раніше виявлені порушення у 74, 75, 76, 77, 78, 79 кварталах Потелицького лісництва та встановлено, що в.о. лісничого Доліновський Р. допустив самовільну рубку дерев у загальній кількості 237 шт. загальною кубомасою 227,96 м3, чим нанесено шкоду лісу на загальну суму 1819442,00 грн. Виконуючий обов`язки лісничого був звільнений з філії за згодою сторін згідно із наказом №76-К від 22.02.2024. Жодних службових розслідувань по виявлених фактах самовільних рубок не проводилося. Осіб, які вчинили порушення лісового законодавства не встановлено, шкода лісу не відшкодована.
Враховуючи виявлені факти самовільної рубки дерев на території Потелицького лісництва, директор філії «Рава-Руське лісове господарство», ДСГП «Ліси України» звернувся до ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої 04.06.2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42024142240000028 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 246 КК України. Вказане вбачається зі змісту витягу з ЄРДР.
У межах вказаного кримінального провадження проведено огляд місця події, про що складено відповідні протоколи від 08.10.2024 року та від 09.10.2024 року. Проведення огляду та складення протоколів відбувалося за участі представника відповідача, про що свідчить його підпис на відповідних протоколах. Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколів представник відповідача не висловлював.
У протоколах відображено інформацію про породи та кількість зрубаних дерев, діаметри кожного із них ,а саме:
- у кварталі 74 виявлено рубку 15 дерев, з яких 13 дерев породи сосна з діаметрами пнів 30, 32, 36 (2 шт.), 37, 40 (4 шт.), 42, 50 (2 шт.), 54 см; 2 дерева породи бук з діаметрами пнів 36 і 40 см.;
- у кварталі 75 Потелицького лісництва виявлено рубку 27 дерев, з яких 19 дерев породи сосна з діаметрами пнів 23, 28, 30 (3 шт.), 33 (2 шт.), 34, 36, 39, 40 (4 шт.), 42, 50, 53, 56, 60 см.; 4 дерева породи бук з діаметрами пнів 18, 37, 41, 52 см.; 2 дерева породи граб з діаметрами пнів 13, 18 см.; 2 дерева породи вільха з діаметрами пнів 28, 30 см.;
- у кварталі 76 Потелицького лісництва виявлено рубку 23 дерев, з яких 22 дерева породи сосна з діаметрами пнів 28, 30, 32, 33, 36 (4 шт.), 38, 40 (3 шт.), 42, 43, 46, 48, 50 (2 шт.), 57 (4 шт.) см.; 1 дерево породи граб з діаметром пня 16 см.;
- у кварталі 77 Потелицького лісництва виявлено рубку 28 дерев, з яких 23 дерева породи сосна з діаметрами пнів 28, 30, 32 (3 шт.), 33, 36, 38 (2 шт.), 39 (2 шт.), 40 (4 шт.), 42, 43, 44 (2 шт.), 45, 50 (2 шт.), 61 см.; 4 дерева породи бук з діаметрами пнів 18, 20, 27, 34 см.; 1 дерево породи дуб з діаметром пня 25 см.;
- у кварталі 78 Потелицького лісництва виявлено рубку 19 дерев, з яких 15 дерев породи сосна з діаметрами пнів 22 (2 шт.), 25 (2 шт.), 27 (3 шт.), 28 (2 шт.), 29 (2 шт.), 30, 50, 54, 56 см.; 3 дерева породи дуб з діаметрами пнів 22, 23, 24 см.; 1 дерево породи граб з діаметром пня 30 см.;
- у кварталі 79 Потелицького лісництва виявлено рубку 22 дерев, з яких 18 дерев породи сосна з діаметрами пнів 13, 19, 20, 27, 28, 30 (4 шт.), 31 (2 шт.), 33, 34, 36, 37, 45 (2 шт.), 47 см.; 3 дерева породи дуб з діаметрами пнів 20, 26, 30 см.; 1 дерево породи бук з діаметром пня 18 см.
Таким чином, загальна кількість зрубаних дерев становить 134 шт. (15 + 27 + 23 + 28 + 19 + 22).
На підставі відомостей, відображених у протоколах огляду, Державна екологічна інспекція у Львівській області здійснила розрахунок розміру шкоди, завданої лісу внаслідок незаконної рубки, та встановила загальний розмір шкоди, який дорівнює 1112823,00 грн, з яких: - у кварталі 74 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 105226,08 грн; - у кварталі 75 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 210600,88 грн.; - у кварталі 76 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 261973,42 грн; - у кварталі 77 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 290150,16 грн; - у кварталі 78 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 112786,08 грн; - у кварталі 79 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 132086,38 грн.
Станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції, особу, яка безпосередньо вчинила незаконну рубку дерев, у межах кримінального провадження не встановлено.
Прокурор надсилав позивачу лист №14.53/05-38-1725ВИХ-25 від 14.04.2025 року, у якому просив повідомити, чи вживала Сільська рада заходів щодо стягнення шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев у Потелицькому лісництві. Якщо ні, то прокурор просив повідомити причини допущеної бездіяльності.
У відповідь Добросинсько-Магерівська сільська рада повідомила, що не зверталася до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяної шкоди та у неї відсутня інформація про існування кримінального провадження №42024142240000028. У зв`язку із цим позивач просив прокурора звернутися до суду з позовом про стягнення відповідної шкоди.
Прокурор листом №14.53/05-28-4501ВИХ-25 від 03.10.2025 року поінформував Добросинсько-Магерівську сільську раду про намір звернутися до суду із позовом.
Згідно із доводами прокурора, відповідач, як постійний лісокористувач, допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого державі було заподіяно шкоду у розмірі 1112823,00 грн. Відтак, він просить стягнути вказану суму грошових коштів на користь позивача.
Вищевказані обставини стали підставою для звернення прокурора у цій справі з позовом до суду.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Щодо представництва прокурором інтересів держави
Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
У відповідності до абзацу 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Згідно з частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч. 3 ст.129 Конституції України).
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Для представництва інтересів держави в особі компетентного органу прокурор має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів.
У цій справі судом встановлено, що прокурор надсилав позивачу лист №14.53/05-38-1725ВИХ-25 від 14.04.2025 року, у якому просив повідомити, чи вживала Сільська рада заходів щодо стягнення шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев у Потелицькому лісництві. Якщо ні, то прокурор просив повідомити причини допущеної бездіяльності.
У відповідь Добросинсько-Магерівська сільська рада повідомила, що не зверталася до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяної шкоди та у неї відсутня інформація про існування кримінального провадження №42024142240000028. У зв`язку із цим, позивач просив прокурора звернутися до суду з позовом про стягнення відповідної шкоди.
З огляду на це, прокурор листом №14.53/05-28-4501ВИХ-25 від 03.10.2025 року поінформував Добросинсько-Магерівську сільську раду про намір звернутися до суду із позовом.
За вказаних обставин апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що заступник керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області дотримав вимоги статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо здійснення представництва в суді законних інтересів держави, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави в особі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області та необхідність їх захисту.
Щодо суті спору
Згідно зі статтею 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
За приписами частини 1, 3 статті 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень.
Матеріалами справи підтверджується, що незаконна рубка дерев була проведена на території Потелицького лісництва у 74, 75, 76, 77, 78, 79 кварталах.
Перелічені квартали Потелицького лісництва знаходяться у межах земельних ділянок, які надані у постійне користування ДСГП «Ліси України», що підтверджується наданими прокурором витягами з кадастрової карти.
Отже, за встановленими в ході розгляду цієї справи обставинами, ДП «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» є постійним лісокористувачем на земельній ділянці, де було виявлено незаконну порубку дерев.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.
Статтею 64 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, зокрема здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Згідно із частиною 1, 2 статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Статтею 93 Лісового кодексу України завданнями контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів є, зокрема запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.
У цій справі судом встановлено, що у період з лютого по березень 2024 року працівниками філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» проведено огляд кварталів 74, 75, 76, 77, 78, 79 Потелицького лісництва та виявлено незаконну рубку дерев, якою завдано шкоду лісовому господарству.
У зв`язку із цим, працівниками відповідача складено Акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 07.02.2024, 08.02.2024, 13.02.2024, 12.02.2024, 05.03.2024 та підготовлено Польові відомості незаконно зрізаних дерев із зазначенням у них інформації про породу, об`єм і кількість зрубаних дерев, діаметр пня та діаметр на висоті, на підставі яких проведено розрахунок збитків завданих лісовому господарству.
Також судом встановлено, що у період з 18.04.2024 по 22.04.2024 працівниками Відділу №1 (сектору 2) Управління безпеки Департаменту безпеки ДСГП «Ліси України» проводився контрольний захід із перевірки дотримання в.о. лісничого Потелицького лісництва Доліновським Р. вимог нормативних актів з ведення лісового господарства та електронного обліку деревини, за результатами якого складено Акт від 22.04.2024 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок виявлення самовільної рубки дерев на території Потелицького лісництва, 04.06.2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42024142240000028.
У межах вказаного кримінального провадження проведено огляд місця події, про що складено відповідні протоколи від 08.10.2024 року та від 09.10.2024 року. Проведення огляду та складення протоколів відбувалося за участі представника відповідача, про що свідчить його підпис на відповідних протоколах. Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколів представник відповідача не висловлював.
На підставі відомостей, відображених у протоколах огляду, Державна екологічна інспекція у Львівській області здійснила розрахунок розміру шкоди, завданої лісу внаслідок незаконної рубки, та встановила загальний розмір шкоди (не спростований відповідачем належними і допустимими доказами), який дорівнює 1112823,00 грн, а саме: у кварталі 74 Потелицького лісництва розмір шкоди становить 105226,08 грн; у кварталі 75 - 210600,88 грн.; у кварталі 76 - 261973,42 грн; у кварталі 77 - 290150,16 грн; у кварталі 78 - 112786,08 грн; у кварталі 79 - 132086,38 грн.
Відповідно до частини 1 статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
За положеннями частини 1 статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Згідно із частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Зважаючи на наведені норми, колегія суддів зазначає, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу, а відсутність визначеного чіткого переліку заходів не звільняє відповідача від необхідності та не спростовує можливості виконання ним заходів, необхідних і достатніх для виконання покладених на нього обов`язків.
Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2026 року у справі №918/612/25.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.09.2024 року у cправі №918/1356/23.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального закону України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального закону України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, учасники справи зобов`язані подати докази на підтвердження своїх вимог чи заперечень, а суд оцінює надані учасниками справи докази під час розгляду справи.
При ухваленні судового рішення суд оцінює подані учасникам докази на підтвердження своїх вимог чи заперечень у їх сукупності відповідно до положень ст. 86 ГПК України.
Дослідженими в ході розгляду даної справи доказами у їх сукупності підтверджується наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача, а саме: протиправна бездіяльність, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною бездіяльністю і заподіяною шкодою та вина. Відтак, суд першої інстанції законно й обґрунтовано задовольнив позов та стягнув з відповідача на користь позивача 1112823,00 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.
Стосовно аргументів апеляційної скарги про відсутність акта перевірки дотримання природоохоронного законодавства, складеного уповноваженим на це органом, необхідно зазначити, що акт контролюючого органу не є єдиною підставою для стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу.
Як видно з матеріалів справи, доказами незаконної рубки дерев у цій справі є: Акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 07.02.2024, 08.02.2024, 13.02.2024, 12.02.2024, 05.03.2024, від 22.04.2024 року, складені працівниками відповідача та Польові відомості незаконно зрізаних дерев із зазначенням у них інформації про породу, об`єм і кількість зрубаних дерев, діаметр пня та діаметр на висоті, на підставі яких проведено розрахунок збитків завданих лісовому господарству, а також протоколи огляду місця події від 08.10.2024 року та від 09.10.2024 року, про які зазначено вище. При складенні протоколів огляду були присутні представники філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України», які не висловлювали жодних зауважень щодо правильності виявлення, обмірів та фіксації незаконно зрубаних дерев.
За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 16.02.2026 року у справі №914/3096/25.
Враховуючи вищеописані правові норми, встановлені у цій справі обставини та мотиви, наведені у цій постанові, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, із з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевказане, колегія констатує, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» б/н від 24.03.2026 року (вх. №01-05/891/26 від 25.03.2026 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2026 року у справі №914/3096/25 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич 

Суддя Р.В. Міліціанов

Суддя В.О. Ржепецький