Справа № 204/7453/26
Провадження № 3/204/1186/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що станом на 29.04.2026 дитина не приступила до навчання у Дніпропетровській гімназії № 52 ДМР, з початку 2025-2026 навчального року, а саме з 01.09.2025 та весь навчальний рік, без поважних причин. Мати з дитиною перебували за адресою:  АДРЕСА_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відтак на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає адміністративні матеріали за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.
Доказами, що повністю підтверджують вину ОСОБА_1 є: відомості, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 954632 від 10.06.2026; клопотання Дніпровської гімназії № 52 ДМР про вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, відповідно до якого здобувач освіти 5-А класу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 29.04.2026 не приступила до навчання з початку 2025-2026 навчального року з 01 вересня 2025 року. Класний керівник ОСОБА_3 неодноразово телефонувала матері дитини – ОСОБА_1 , яка спочатку повідомляла, що ОСОБА_4 хвора та буде надано довідку, згодом через сімейні обставини залишилась вдома і буде записка, а потім припинила виходити на зв`язок, не відповідала на дзвінки. Зв`язок вдалося встановити лише з бабусею ОСОБА_5 , яка повідомила, що не проживає і не підтримує контакт з донькою. Кіра наразі проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Як повідомила бабуся в телефонній розмові, вона щодня о 9:00 йде на роботу, і не хоче виставляти її на вулицю до початку навчального процесу, але фактично дитина залишається без належного нагляду протягом робочого часу бабусі. Класний керівник неодноразово писала доповідні про відсутність дитини, разом із батьківським комітетом відвідувала місце проживання ОСОБА_6 та матері за адресою: АДРЕСА_2 , однак двері ніхто не відчинив. Місце перебування матері та доньки тривалий час невідоме; рапорт інспектора СЮП ВП ДРУП № 4 ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 28.04.2026 до ЧЧ ВП № 4 ДРУП № 1 надійшло клопотання від адміністрації Дніпровської гімназії № 52 про те, що ОСОБА_2 , 2014 р.н., не приступила до навчання з початку року. Встановлено, що дитина мешкає з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Бабуся повідомила, що о 09:00 йде на роботу і не хоче виставляти онуку на вулицю до початку навчального процесу, але фактично дитина залишається без належного догляду; клопотання Дніпровської гімназії № 52 ДМР щодо вжиття заходів реагування у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків та відсутністю дитини в освітньому процесі, відповідно до якого здобувачка освіти 5-А класу – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , з 01 вересня 2025 року і станом на 14 травня 2026 не приступила до освітнього процесу, місце знаходження дитини не відомо. Дитина не відвідує жодний навчальний заклад, що є грубим порушенням. Попри неодноразові спроби зв`язатися з батьками, мати дитини не відповідає на телефонні дзвінки, за місцем проживання двері не відчиняє. Зі слів бабусі, дитина наразі мешкає в АДРЕСА_1 , однак підтверджувальних документів про зміну місця проживання чи переведення до іншого навчального закладу освіти гімназія не отримувала; відповіддю Служби у справах дітей Шевченківського району ДМР від 12.05.2026, відповідно до якої спеціалістами служби здійснено виходи за місцем проживання дитини. На момент відвідування вдома нікого не було, для батьків дитини залишено запрошення до служби. Матір дитини ОСОБА_1 не з`явилася, телефон вимкнено. Службі у справах дітей стало відомо, що дитина імовірно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .Згідно інформації служби у справах дітей Центрального району ДМР, дитина ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких дитина ОСОБА_8 не навчалася протягом навчального року з 26.09.2025 по 26.05.2026, у зв`язку з переїздом до іншого району міста, навчанням дитини в оплатній школі з 06.04.2026 по 26.05.2026. На зв`язок з класним керівником виходила в листопада 2025 року. Після того деякий час зв`язок з класним керівником підтримувала її мама; Акт обстеження умов проживання дитини ОСОБА_9 від 10.06.2026, відповідно до якого дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-III, статтями 150, 180 Сімейного кодексу України.
Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, № 789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Проаналізувавши докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведеною повністю.
З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33 40-1, 184, 283-285 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя          Т.В. Безрук