ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3995/26 Справа № 175/2144/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Халаджи О. В.
суддів: Агєєва О.В., Гапонова А.В. 
секретар Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату (суддя першої інстанції Шабанов А.М.),

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату, в якому просило поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі №2-2560/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №393/ф/М5 від 21.08.2008 року, а саме: за простроченими процентами 217 350,42 гривень, простроченого кредиту - 216 272,61 гривень, поточну заборгованість по кредиту - 825 769,89 гривень, поточну заборгованість по процентам - 12 950,55 гривень, суму пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту - 88 809,28 гривень, всього - 1 361 152,75 (Один мільйон триста шістдесят один сто п`ятдесят дві гривні 75 копійок), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлі та споруди (нежитлові приміщення), загальною площею 937,7 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складаються з: А - побутове приміщення, цегла, загальна площа 49,4 кв.м., Б - ангар, шлакобетон, загальна площа 340,5 кв.м., В - ангар, шлакобетон, загальна площа 524,1 кв.м., Г - вагова, цегла, площа 9,7 кв.м., Г1 - навіс, метал., Д - склад, цегла, площа 14,0 кв.м., Е - вбиральня, цегла, З - склад (тимч.), метал., И - навіс (тимч.), метал., Л - склад (тимч.), метал., К - колодязь, мет. труби, №1-3 огорожа, мет. з/б плити, І - замощення, щебінь, II - замощення, асфальтобетон, Тр.Б - трансформаторна підстанція, що належать ОСОБА_3 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2006 року; 
Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-2560/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судового збору у розмірі 1700 грн.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року заяву задоволено.
Визнано поважною причину пропуску строку, який надається для пред?явлення виконавчого документу по справі N? 2-2560/10 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Поновлено Приватному Акціонерному Товариству акціонерний банк "Укргазбанк" пропущений строк для пред?явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2011 року по цивільній справі N? 2-2560/10 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2011 року по цивільній справі N? 2-2560/10 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та пені шляхом звернення стягнення на предмет
Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вона була постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без її належного повідомлення про розгляд даної заяви.
Скаргу мотивує тим, що Виконавчі листи у цивільній справі № 2-2560/10 були видані Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 04 липня 2011 року. Водночас із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся лише у 2015 році, тобто після спливу майже чотирьох років з моменту видачі виконавчих документів та майже п`яти років з моменту ухвалення рішення суду по суті спору.
Матеріали справи не містять доказів того, що стягувач здійснював належний контроль за рухом та зберіганням виконавчих документів, своєчасно реагував на зміну процесуального статусу справи або вживав заходів для запобігання втраті документів. Не встановлено також, що втрата виконавчих листів сталася з причин, які не залежали від волі або поведінки самого стягувача.
Представник ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 просив ухвалу суду від 25 червня 2015 року скасувати та у задоволенні заяви відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі.
Інші учасники справи про розгляд справи були повідомленні належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення по цивільній справі N?2-2560/10 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором N?393/ф/M5 від 21.08.2008 року, а саме: за простроченими процентами 217 350,42 гривень, простроченого кредиту - 216 272,61 гривень, поточну заборгованість по кредиту - 825 769,89 гривень, поточну заборгованість по процентам - 12 950, 55 гривень, суму пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту - 88 809,28 гривень, всього - 1 361 152,75 (Один мільйон триста шістдесят один сто п?ятдесят два дві гривні 75 копійок), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки –
- будівлі та споруди (нежитлові приміщення), загальною площею 937,7 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2006 року. 
На виконання вказаного рішення, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 04.07.2011 року видані по два виконавчі листи щодо кожного з відповідачів - про стягнення заборгованості шляхом звернення на предмет іпотеки, та про стягнення судових витрат. 
Постановою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року по справі N?16/314/10 Позичальника визнано банкрутом як фізичну особу - підприємця, відкрито ліквідаційну процедуру. 
В межах передбаченого Законом строку, Банком були заявлені кредиторські вимоги до Позичальника в сумі 1 421 876,57 гривень. 
25.03.2011 року ліквідатором банкрута, було повідомлено про визнання кредиторських вимог Банку в повному обсязі і включення їх до реєстру вимог кредиторів. 
03.10.2011 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ були винесені постанови про закінчення вище зазначених виконавчих проваджень у зв`язку з визнанням боржника банкрутом (п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження"). При цьому, оригінали виконавчих документів були направлені ліквідатору боржника - арбітражному керуючому Чабану Я.Л. 
В подальшому, заходи з реалізації майна боржника здійснювались ліквідатором в межах справи про банкрутство, але процедура реалізації завершена не була - справа про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 була закрита постановою Донецького апеляційного господарського суду постановою від 12.06.2013 року. Рішення оскаржувалось ініціюючим кредитором у касаційній інстанції, але постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2013 року касаційна скарга була залишена без задоволення, рішення Донецького апеляційного господарського суду без змін.
Таким чином, перестали існувати обставини, які були підставою для закінчення виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 , та виникла необхідність повторно пред?явити зазначені вище виконавчі листи до виконання органами ДВС. 
Але звернувшись до арбітражного керуючого Сухової Н.В., що виконувала обов?язки ліквідатора у справі про банкрутство, була отримана відповідь, згідно якої, виконавчі листи по справі N?2-2560/10 про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та судових витрат, відсутні в матеріалах, переданих їй попереднім ліквідатором. 
АБ "Укргазбанк" звернувся до ВДВС Дніпропетровського РУЮ про надання інформації щодо адресата відправлення оригіналів виконавчих листів відносно ОСОБА_3 після закінчення за ними виконавчих проваджень 03.10.2011 року. 
Листом від 21.02.2014 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ було підтверджено, що листи по справі N?2-2560/10 відносно ОСОБА_3 за вих. N?03-14/6644 були направлені арбітражному керуючому Чабану Я.Л. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова 68/21. 
На адресу АБ "Укргазбанк" виконавчі листи по справі N?2-2560/10 відносно ОСОБА_1 не направлялись, а були втрачені або при пересиланні від органу Державної виконавчої служби до ліквідатора боржника у справі про банкрутство, або безпосередньо ліквідатором. Тобто, зазначені обставини позбавляють ПАТ АБ "Укргазбанк" можливості отримати стягнуті за рішенням суду кошти. 
Задовольняючи заяву банку суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист було втрачено і строк для його пред`явлення було пропущено з поважних причин.
Апеляційний суд погоджується з даним висновком місцевого суду. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України,у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно зі ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.
Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частинами 1 та 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 03.10.2011 року було закінчено виконавче провадження на підставі п.7ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент здійснення виконавчих дій, передача виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи).
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12 червня 2013 року ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.04.2013 року у справі №16/314/10 скасовано, провадження у справі про банкротство ФОП ОСОБА_1 припинено.
Листом від 21.02.2014 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ було підтверджено, що листи по справі N?2-2560/10 відносно ОСОБА_3 за вих. N?03-14/6644 були направлені арбітражному керуючому Чабану Я.Л. за адресою: АДРЕСА_2 . 
Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа та видачі його дублікату, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду 22 травня 2014 року, тобто через три місяці після отримання інформації про втрату виконавчого листа при його пересилці, представник Банку звернувся із відповідною заявою до суду.
Колегія суддів вважає, що Банком було доведено належним чином втрати виконавчого листа та наведено поважані поновлення строку для його пред`явлення, оскільки, як вже було встановлено судом, що виконавче провадження було закінчено на підставі п.7ч.1 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження», після надходження до державного виконавця заяви арбітражного керуючого Чабан Я.І. із постановою суду від 15.02.2011 року про визнання ОСОБА_1 , банкрутом, однак дану постанову було скасовано апеляційною інстанцією 12.06.2013 року і дана постанова була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2013 року, а тому з огляду на це, апеляційний суд вважає, що оскаржувану ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року слід залишити без змін.
Що стосується неповідомлення ОСОБА_1 , про розгляд даної заяви, то колегія суддів вважає. що дана обставина недоведена та спростовується наявними доказами у справі, оскільки, згідно наявних у справі супровідних листах, судові повістки як судом першої інстанції так і апеляційної направлялись за її адресою наявною у виконавчому листі, АДРЕСА_3 .
Крім того, як було встановлено матеріалами справи, що судові повідомлення безпосередньо було отримано ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованих повідомленням, що у розумінні ч.3,5 ст. 76 ЦПК України (на час розгляду заяви, є належним повідомленням).
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:          О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

А.В. Гапонов

Повний текст судового рішення складено 12 травня 2026 року.

Головуючий-суддя О.В. Халад