Справа №212/9909/26 
1-кп/212/1278/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026041730000535 від 06.06.2026 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: - 24.04.2023 року Добропільким міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років 11 місяців 21 дня позбавлення волі; - 05.07.2023 Добропільким міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік; 17.10.2023 Дніпропетровський апеляційний суд Кривого Рогу вирок від 05 07.2023 р, скасований призначене покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор  ОСОБА_4 , обвинувачений  ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого – адвокат  ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, 05.06.2026, приблизно о 03.30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля приміщення кафе «AMIGOS» розташованого по вул. Січеславська, 1А, у Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області побачив металеву клітку зачинену на навісний замок, в якій знаходився генератор марки «CGM», моделі «DUAL20000SP», що належить ОСОБА_7 ФОП « ОСОБА_7 ». В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна належного потерпілій ОСОБА_7 .
В цей же день, 05.06.2026 приблизно о 03.30 годині, ОСОБА_6 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля приміщення кафе «AMIGOS» розташованого по вул. Січеславська, 1А, у Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом злому навісного замку за допомогою металевого лому, який знаходився при ньому, отримав доступ до середини металевої клітки, звідки таємно викрав генератор марки «CGM», моделі «DUAL20000SP», який належить потерпілій ОСОБА_7 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 212 534 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. 
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 майновий збиток на загальну суму 212 534 грн. 
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку було укладено 25 червня 2026 року між обвинуваченим, за участі захисника, та прокурором, зі згоди потерпілого, відповідно до якої   ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі та сторони узгодили покарання.
ОСОБА_6  пояснив суду, що цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. 
Крім того, зазначив, що розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.
Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник наполягала на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.
Потерпілий надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що не проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного обґрунтування.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд встановив, що ОСОБА_6   обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. ст. 394, 424 КПК України, а для обвинуваченого також відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
За таких обставин суд вважає доведеним вину ОСОБА_6   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням даних винної особи, який за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря психіатра не звертався; неодружений; на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має; не працевлаштований; раніше судимий; а також обставини, що пом`якшують покарання, як то щире каяття обвинуваченого обставиною, що обтяжують покарання є рецидив злочинів.
Внаслідок наведеного, угоду про визнання винуватості слід затвердити та визнати   ОСОБА_6   винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним строком на два роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні продовжити до набрання вироком законної сили. 
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2026 року, укладену між прокурором та обвинуваченим.
Визнати винним  ОСОБА_3   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити   ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені обов`язки.
Покласти на   ОСОБА_3  обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Продовжити запобіжний захід  ОСОБА_3  у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.
Речові докази:   
-коробку від генератору марки «CGM», моделі «DUAL20000SP», книгу-інструкцію від генератора генератор марки «CGM», моделі «DUAL20000SP», генератор марки «CGM», моделі «DUAL20000SP», серії №В05Н0256 – що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7  залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_7 
-металевий лом, з чорно-помарачовою наліпкою зі штрихкодом – переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів ВП№ 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити.
Матеріали досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя               ОСОБА_1