Справа № 761/8571/26
Провадження № 3/761/2519/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., за участю секретаря Кулініч Т.О., прокурора Дяченка В.П., захисника Скотара О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 , обіймаючи посаду секретаря судового засідання Печерського районного суду м. Києва, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 30.06.2025 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 14.08.2025 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Скотар О.М. просив звільнити його підзахисну від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки остання неумисно та з незначним запізненням подала декларацію.
Особа відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтримала позицію свого захисника.
Прокурор Дяченко В. уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією, просив застосувати щодо останньої адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Суд, заслухавши особу відносно якої складено протокол, її представника, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до відповідно до наказу Печерського районного суду м. Києва від № 201-к/2024 «Про зарахування ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду секретаря судового засідання Печерського районного суду м. Києва з 22.04.2024. 
22.04.2024 ОСОБА_1 прийняла Присягу державного службовця. Згідно із наказом Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2024 «Про присвоєння рангу» ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця з 22.10.2024.
Відповідно до функціональних обов`язків секретаря судового засідання ОСОБА_1 , затвердженої керівником апарату Печерського районного суду м. Києва, остання зобов`язана дотримуватися вимог законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».
Відповідно до наказу Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2025 № 428-к/2025 ОСОБА_1 переведено на посаду помічника судді Печерського районного суду м. Києва з 01.07.2025 та визнано як таку, що припинила проходження державної служби у зв`язку з переведенням на патронатну службу.
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відповідно до статті 1 цього Закону - є суб`єктами декларування та суб`єктами відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією. Таким чином, у період перебування на посаді секретаря судового засідання до 30.06.2025 ОСОБА_1 була суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, тоді як з 01.07.2025 у зв`язку з припиненням державної служби вона втратила статус державного службовця та не належить до суб`єктів декларування (за винятком обов`язку подання декларації у зв`язку з припиненням державної служби за відповідний період).
Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі -- Національне агентство) від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.
Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).
Пунктом 2 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на остання день такого періоду, яким є остання день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Відповідно до Роз`яснення Національного агентства щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 днем припинення діяльності є остання день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Абзацом 4 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Отже, ОСОБА_1 , 30.06.2025 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) лише 14.08.2025, а отже не своєчасно.
У зв`язку із зазначеним, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стаття 33 КУпАП обумовлю, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд визнає визнання своєї провини. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в діях останньої будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації установлено не було. 
Такі обставини, на думку судді, суттєво знижують суспільну шкоду адміністративного проступку ОСОБА_1 .
Зазначене правопорушення в даному випадку не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.
За змістом статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення ,а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.
Частина 2 статті 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме: конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, визнання своєї провини та щире каяття у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, не є посадовцем високого рангу, а також з урахуванням даних, що характеризують її особу, відсутності суспільної шкідливості діяння, хоча із запізненням, однак подала декларацію і сукупність всіх цих обставин, на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого останньою правопорушення, а отже вважаю можливим застосування до останньої положень статті 22 КУпАП, звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 33-35, ч.1 ст. 172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: