ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Мартєва С. Ю.
у справі № 760/15128/22 (провадження № 61-7894св25)
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Державна інспекція архітектури та містобудування України, Департамент з питань державного Архітектурно-будівельного контролю м. Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-в», ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії
за касаційними скаргами ОСОБА_4 та її представника - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року
Відповідно до змісту частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку; про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні.
І. Обставини справи 
1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, у якому зазначили, що ОСОБА_4 без згоди власників квартир багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 здійснила: самовільне встановлення балконної плити в квартирі АДРЕСА_2 ; приєднання до квартири частини загального коридору, який на праві спільної сумісної власності належить власникам квартир будинку; прибудову приміщень за рахунок виносного балкону в квартирі.
2. Повідомлення відповідачки про початок виконання будівельних робіт було скасовано наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 12 травня 2020 року № 109, проте будівельні роботи виконані.
3. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «Червонозоряний, 4-в» зверталося до відповідачки з вимогою надати дозвільні документи на ці будівельні роботи, проте відповідь та документи на вимогу-попередження не надані.
4. Висновок будівельно-технічної експертизи підтверджує незаконність прибудови приміщень за рахунок виносного балкону самовільним встановленням балконної плити та приєднання до квартири відповідачки частини загального коридору.
5. Посилаючись на те, що самочинно збудовані виносний балкон та бетонна плита несуть загрозу життю мешканців будинку та інших осіб, а захоплена частина коридору та площ будинку порушує право спільної сумісної власності позивачів, просили суд зобов`язати власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 за свій рахунок здійснити перебудову зазначеної квартири шляхом її повернення до попереднього стану, який існував до її незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на будинок квартирного типу, зокрема:
- здійснити демонтаж прибудованих приміщень - виносного балкону в квартирі;
- здійснити демонтаж прибудованих приміщень за рахунок самовільно встановленої балконної плити та демонтаж самої балконної плити в квартирі;
- усунути перешкоди у здійсненні мешканцями будинку права користування та володіння спільним сумісним майном - приміщенням загального користування, а саме: повернути у вільне та загальне користування мешканцям будинку частину загального коридору на 25-му поверсі житлового будинку, що став частиною квартири АДРЕСА_2 після її незаконного перепланування / реконструкції, характеристики якого мають відповідати технічному паспорту на будинок квартирного типу;
- здійснити перебудову / відновити фасад, несучо-огороджувальні конструкції та інженерні комунікації будинку, що зазнали змін внаслідок незаконного перепланування / реконструкції квартири АДРЕСА_2 на 25-му поверсі зазначеного будинку до попереднього стану, який існував до вказаних незаконних змін та відповідав технічному паспорту на будинок квартирного типу.
6. Рішенням від 05 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнив частково.
Зобов`язав власника квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_4 за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на квартиру, виготовленому станом на 09 серпня 2019 року, а саме:
- здійснити демонтаж прибудованих приміщень виносного балкону в квартирі;
- здійснити демонтаж самовільно встановленої балконної плити в квартирі;
- усунути перешкоди у здійсненні мешканцями будинку права користування та володіння спільним сумісним майном, приміщенням загального користування - частиною загального коридору на 25-му поверсі житлового будинку, що став частиною квартири АДРЕСА_2 після її незаконного перепланування / реконструкції. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
7. Постановою від 26 березня 2025 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року залишив без змін.
8. Судові рішення мотивував тим, що відповідачка не дотрималася вимог житлового та містобудівного законодавства, а також інтересів співвласників багатоквартирного будинку, вона не отримувала дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, тому існують підстави для зобов`язання її здійснити перебудову спірної квартири шляхом повернення до стану, який існував до незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , виготовленому станом на 09 серпня 2019 року.
9. У червні 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокатка Козій Д. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року, в якій просила їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
10. У липні 2025 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року, в якій просила їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
11. Постановою від 17 червня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційні скарги  ОСОБА_4 та її представниці - адвокатки Козій Д. О. задовольнив частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
12. Керувався тим, що позивачі мали довести належними і достатніми доказами: порушення діями відповідачки їх прав як власників квартир у багатоквартирному житловому будинку; втручання у конструктивні елементи будівлі; відсутність відповідних дозвільних документів на проведення таких робіт.
13. Зазначив, що суди попередніх інстанцій зробили передчасний висновок про доведеність позивачами факту порушення їх прав у зв`язку з проведенням попереднім власником квартири відповідачки реконструкції, зокрема, що така реконструкція створює позивачам перешкоди у користуванні належним їй майном.
Крім того, у справі є висновки, які взаємно виключають один одного, а саме: висновки експерта, головного архітектора, спеціалістів обслуговуючої організації (голова ОСББ, сантехнік, електрик), Приватного підприємства (далі - ПП) «ВД Будінжиніринг»та акт обстеження співробітників ОСББ.
14. Дійшов висновку, що ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не дотрималися вимог статті 12 ЦПК України щодо забезпечення змагальності та диспозитивності цивільного процесу, а також обов`язку суду сприяти всебічному й повному з`ясуванню обставин справи.
15. Зокрема, суди не роз`яснили сторонам їх процесуальні права та обов`язки в частині подання доказів, не вжили заходів для забезпечення реалізації сторонами права на подання та витребування доказів, а також не з`ясували належним чином фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
16. Підкреслив, що у справі, предметом якої є вимоги про приведення до попереднього стану квартири, утвореної внаслідок поділу первісного об`єкта нерухомості, встановлення фактичних обставин щодо моменту реконструкції, первісної конфігурації об`єкта, технічної документації, а також правового статусу кожної з новоутворених квартир має істотне значення для правильного вирішення спору. Проте суд обмежився формальним розглядом поданих сторонами матеріалів, не забезпечивши повного дослідження обставин справи та не сприявши сторонам у реалізації процесуальних прав щодо доведення своїх позицій, незважаючи на заявлені клопотання про призначення та проведення експертизи.
17. Вважав, що суди не дослідили, чи може суд покласти на відповідачку обов`язок привести квартиру АДРЕСА_2 до попереднього стану, оскільки предметом реконструкції була не квартира АДРЕСА_2 , а первісний об`єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_2 .
18. Верховний Суд зазначив, що суди не встановили, чи можливо відновити первісний стан шляхом виконання будь-яких робіт виключно в межах квартири АДРЕСА_2 , оскільки первісний об`єкт охоплював також площі та конструктивні елементи, які нині входять до складу інших самостійних квартир, власниками яких відповідачка не є, та чи можливе до виконання відповідне судове рішення без втручання в права та майно інших власників новоутворених квартир, які не є відповідачами у справі.
19. Крім того, суди не врахували, що належні позивачам квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 не пересікаються по мережі комунікацій з квартирою АДРЕСА_2 , та не встановили, чи наявні внаслідок проведеної у квартирі АДРЕСА_2 реконструкції ознаки втручання в коридори чи місця загального користування позивачів, чи обмежено їм доступ до загальнобудинкових комунікацій, аварійних виходів, сходів.
20. Дійшов висновку, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.
21. Підкреслив, що суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій.
ІІ. Зміст окремої думки
22. З мотивами, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2026 року в цій справі, не погоджуюся.
23. Підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, наведені у постанові, зводяться до необхідності переоцінки судами доказів під час нового розгляду справи.
24. Так, зі справи видно, щоОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янцовою І. В. 31 жовтня 2015 року за реєстровим № 696, належала на праві власності квартира АДРЕСА_3 .
25. Із погодження від 29 січня 2017 року вих. № 78/1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія-сервіс» (далі - ТОВ «УБК-сервіс») вбачається, що власниця квартири АДРЕСА_2  ОСОБА_6 звернулася до ТОВ «УБК-сервіс» з розробленою проєктною документацією, виконаною Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Укрспецбудмонтаж-2» та залученим ним субпідрядником ПП «ВД Будінжиніринг» (конструкторське бюро, яке розроблювало технічну будівельну документацію комплексу «Олександрійський») щодо реконструкції квартир  АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 шляхом поділу на вісім окремих квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , у частині 2: квартира АДРЕСА_2 на 25 поверсі. 
Справа містить лист-погодження головного архітектора Закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) «Українська будівельна компанія», який не заперечував проти запланованих змін. Розглянувши наданий проєкт, обслуговуюча компанія ТОВ «УБК-сервіс» надала своє погодження проєкту та не заперечувала щодо проведення робіт з реконструкції квартир згідно з проєктом за умови дотримання підрядником проєкту, вимог містобудівного законодавства під час виконання робіт, правил добросусідства, дотримання вимог щодо допустимих рівнів шуму та недопустимості виконання будівельних робіт у вихідні та святкові дні.
26. У інформаційній довідці від 11 січня 2017 року за вих. № 63/01-2017 ЗАТ «Українська будівельна компанія» підтвердило, що ОСОБА_6 - власниця квартири  АДРЕСА_3 зверталась до головного архітектора ЗАТ «Українська будівельна компанія» та проєкту «Будова першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на АДРЕСА_9 » із проєктною документацією щодо консультації та погодження запланованих ремонтних робіт у квартирі, яка є її власністю та розташована в будинку, що проєктувався цим головним архітектором. Ознайомившись із розробленою проєктною документацією стосовно реконструкції квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 шляхом поділу на вісім окремих квартир, як автор проєкту головний архітектор заперечень не мав. Виснував, що заплановані зміни проводяться в межах власності квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 , згідно з будівельними нормами і правилами, не впливають на безпеку мешканців та не обмежують використання спільного майна, відповідають санітарно-епідеміологічним нормам та не створюють перешкод для обслуговування загальнобудинкових мереж усіх типів будинку.
27. У справі є затверджений у 2017 році ТОВ «Укрспецбудмонтаж-2» проєкт реконструкції квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 шляхом поділу на вісім окремих квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_10 : квартира АДРЕСА_2 на 25 поверсі. Проєкт виконаний ПП «ВД Будінжиніринг» у 2017 році, шифр № 12/09-17-КБ як залученим субпідрядником за договором з ТОВ «Укрспецбудмонтаж-2».
28. 30 липня 2019 року ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) уклали договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець передав у власність покупцю квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 410,10 кв. м, з яких житлова площа - 166,00 кв. м, яка складається з п`яти кімнат (т. 2, а. с. 5).
29. Відповідно до пункту 5.6 цього договору купівлі-продажу, до відома продавця доведено зміст заяви дружини покупця -  ОСОБА_4  про згоду на купівлю квартири, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янцовою І. В., 30 липня 2019 року за реєстровим № 627.
30. 30 липня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Янцова І. В. зареєструвала право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 410,10 кв. м, житловою площею 166,00 кв. м.
31. 15 серпня 2019 року ОСОБА_5 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Янцовій І. В. заяву, в якій просив у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію поділу квартири АДРЕСА_3 на три окремих об`єкти нерухомого майна (квартири), а саме: квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 153,3 кв. м, квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 107,8 кв. м, які утворилися внаслідок поділу квартири АДРЕСА_2 та зареєструвати право власності на новоутворені квартири на його ім`я.
32. 22 серпня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Янцова І. В. зареєструвала право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 158,1 кв. м, житловою площею 49,7 кв. м.
33. 08 квітня 2020 року замовник ОСОБА_5 подав до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), № 073/09/01-К-0804/6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 42-45).
34. 14 квітня 2020 року на підставі поданого повідомлення набув право на початок виконання будівельних робіт № КВ 061201050519 («Реконструкція квартири АДРЕСА_3 »), замовник - ОСОБА_5 .
35. 18 квітня 2020 року оформлені технічні паспорти на усі поділені та реконструйовані квартири, 28 жовтня 2020 року подано у встановленому порядку декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI), яка зареєстрована 09 листопада 2020 року за № КВ101201102638.
36. 12 травня 2020року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) наказом № 109 скасував право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » від 14 квітня 2020 року № КВ 061201050519, замовник - ОСОБА_5 .
37. 28 жовтня 2020 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за № 073/09/01-В-2810/16, за змістом якої: інформація про об`єкт - реконструкція квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 шляхом поділу на вісім окремих квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 ; дата початку будівництва - 08 лютого 2016 року; дата закінчення будівництва - 11 квітня 2020 року.
38. У вимозі-попередженні від 25 листопада 2020 року № 43-20 ОСББ «Червонозоряний, 4-в» повідомило ОСОБА_5 про те, що в лютому-квітні 2020 року останній як власник квартири АДРЕСА_2 на 25-му поверсі будинку в порушення норм чинного законодавства та нормативних документів, без наявних дозвільних документів, проєкту та відповідних будівельних експертиз на реконструкцію будинку, без погодження з ОСББ «Червонозоряний, 4-в», яке є утримувачем будинку на АДРЕСА_1 , почав та здійснив незаконне перепланування та реконструкцію квартири, а саме бетонування отворів в залізобетонних перекриттях, прибудову приміщень, балконів та лоджій, чим грубо порушили норми ДБН Б.2 2-15:2019 «Житлові будинки. Основні Положення». 
У зв`язку з наведеним, правління ОСББ «Червонозоряний, 4-в» просило ОСОБА_7 надати копії всіх відповідних документів на проведення вказаних робіт у квартирі, а також вимагало привести самовільно змінену фасадну частину будинку до початкового вигляду.
39. 03 грудня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забавська Н. В. внесла зміни до запису № 32933381 про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, в частині опису об`єкта: загальна площа (кв. м): 160,8, житлова площа (кв. м): 51,5, кількість житлових кімнат: 3.
40. 28 грудня 2020 року ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарована) уклали договір дарування квартири, за умовами якого дарувальник подарував, а обдарована прийняла в дар квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 160,8 кв. м, жилою площею 51,5 кв. м.
41. 28 грудня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко О. Б. зареєстрував право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 160,8 кв. м, житловою площею 51,5 кв. м
42. За таких обставин, по-перше: попередній власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 без отримання необхідних дозвільних документів, а також згоди інших співвласників будинку здійснив такі будівельні роботи: самовільне встановлення бетонної плити на терасі, яка з`єднує дві різні кутові сторони тераси і знаходиться на фасадній частині будинку на АДРЕСА_12 ; самовільне без погодження з іншими співвласниками будинку приєднання до квартири частини загального коридору (згідно з технічним паспортом від 16 квітня 2020 року таке приміщення є «передпокій»), який належить співвласникам будинку; самовільне здійснення прибудови приміщень (збільшено площу спальні з 13,1 кв. м до 16,2 кв. м за рахунок забудови балкону).
43. Тобто вчинив самочинне будівництво.
44. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 грудня 2025 року у справі № 908/2388/21 (провадження № 12-73гс24) виснувала про те, що «обов`язок знести об`єкт самочинного будівництва має розглядатися в контексті правового захисту права власності на земельну ділянку. Отже, відповідачем за вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва має бути особа, яка чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою (останній набувач). Слід з-поміж іншого зауважити, що процесуальний статус останнього набувача прав на об`єкт самочинного будівництва як відповідача надає такій особі можливість використовувати всі передбачені процесуальним законом засоби для захисту своїх прав та інтересів. Також суд під час розгляду справи зможе оцінити добросовісність відповідача та пропорційність застосовуваних до нього засобів. Останній набувач не позбавлений можливості звернутися з вимогою про відшкодування збитків до особи, в якої придбав об`єкт самочинного будівництва.».
45. Тому саме до ОСОБА_4 як до останньої набувачки звернуто вимоги у цій справі та саме вона має здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на квартиру і усунути перешкоди у здійсненні мешканцям будинку права користування та володіння спільним сумісним майном. 
46. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, який, однак, самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного.
47. Змістом принципу спільності здійснення права спільної сумісної власності на спільне майно у багатоквартирному будинку будь-які перепланування, переобладнання, реконструкції житлових і нежитлових приміщень у ньому з використанням спільного майна, зокрема несучих, огороджувальних і несуче-огороджувальних конструкцій будинку, можна проводити тільки за згодою всіх співвласників і за умови, що зазначені зміни не порушуватимуть права власників цих приміщень (див. постанову Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 463/5124/21).
48. Отже, новий розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій не усуне порушення будівельних норм і правил, не змінить самочинний характер будівельних робіт та не позбавить відповідачку, як останню набувачку, обов`язку за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на квартиру.
49. По-друге, Верховний Суд у своїй постанові також зазначив про те, що суди попередніх інстанцій зробили передчасний висновок про доведеність позивачами факту порушення їх прав у зв`язку з проведенням попереднім власником квартири відповідачки реконструкції, зокрема, що така реконструкція створює позивачам перешкоди у користуванні належним їй майном та не врахували, що належні позивачам квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 не пересікаються по мережі комунікацій з квартирою АДРЕСА_2 , та не встановили, чи наявні внаслідок проведеної у квартирі АДРЕСА_2 реконструкції ознаки втручання в коридори чи місця загального користування позивачів, чи обмежено їм доступ до загальнобудинкових комунікацій, аварійних виходів, сходів.
50. Однак, відповідно до вимог статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
51. Згідно із статтею 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
52. Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII) визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
53. Власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (стаття 4 Закону № 417-VIII)
54. Статтею 5 Закону № 417-VIII передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
55. З огляду на статтю 6 Закону № 417-VIII, співвласники мають право, зокрема: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника.
56. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками (стаття 9 Закону № 417-VIII).
57. Таким чином, розташування квартир позивачів відносно квартири відповідачки не впливає на їх право як співвласників багатоквартирного будинку на захист своїх порушених прав іншим співвласником.
58. По-трете, звертаю увагу на статтю 400 ЦПК України, якою визначено що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
59. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (частина третя статті 411 ЦПК України).
60. Натомість, касаційні скарги ОСОБА_4 та її представниці - адвокатки Козій Д. О. не містять обґрунтування необхідності переоцінки доказів у справі, як і норми цивільно процесуального законодавства не передбачають такої підстави для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.
61. Отже, новий розгляд справи у судах попередніх інстанцій жодним чином не усуне порушення будівельних норм і правил, не змінить самочинний характер будівельних робіт, не замінить згоди усіх співвласників будинку на перебудову та не позбавить відповідачку, як останню набувачку, обов`язку за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування / реконструкції та відповідав технічному паспорту на квартиру.
62. За таких обставин вважаю, що скарги ОСОБА_4 та її представниці - адвокатки Козій Д. О. слід було залишити без задоволення, а законні й обґрунтовані рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
63. Звертаю увагу на те, що резолютивна частина рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року є чіткою та зрозумілою, містить перелік дій, які необхідно здійснити відповідачці для відновлення порушених прав позивачів.
64. При цьому, з огляду на статтю 271 ЦПК України, у разі коли під час виконання певним особам рішення суду здається незрозумілим, або в ньому припускаються декілька варіантів його тлумачення, що призводить до утруднення чи неможливості його виконання, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Суддя		С. Ю. Мартєв