ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року	Справа № 495/4463/26	
 	Номер провадження 3/495/1342/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,
розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії- інструктор кінологічної групи віпс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип В) впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), військова частина НОМЕР_1 , за частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – Кодекс),
встановила:
28.05.2026 до суду надійшли адмінматеріали.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 380220 Е від 22.05.2026 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 172-15 Кодексу із таким формулюванням: 22.05.2026 під час несення служби в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» у службовому приміщенні відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старший солдат ОСОБА_2 внаслідок особистої безвідповідальності, службові обов`язки належним чином виконував, в ході спостереження за місцевістю о 03:29:56 15.05.2026 року не відреагував на спрацювання технічного засобу контролю, а саме камеру відеоспостереження «Reolink» №17, яка зафіксувала рух транспортного засобу, не здійснив його ідентифікацію та розпізнавання, та не доповів по команді старшому зміни прикордонних нарядів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В). Своїми діями порушив вимоги абзаців 6,7,9 пункту 19 глави 5 розділу Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за №1391/27836.
У судове засідання 02.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву в якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, вину визнає.
Відповідно до статті 277 Кодексу справа про адміністративне правопорушення за статтею 172-15 Кодексу розглядається протягом доби з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
За правилами статті 268 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 172-15 Кодексу під час розгляду справи не є обов`язковою. 
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
Керуючись наведеним та враховуючи правила статті 268 Кодексу, суд дійшов висновку про можливість судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 380220 Е від 22.05.2026, яким зафіксовано дату, час, місце, учасників адміністративного правопорушення; документами, що посвідчують особу правопорушника; висновком службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовослужбовцями; поясненнями учасників адміністративного правопорушення;картками-наказами.
Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.
Відповідно до санкції ч.2 ст. 172-15 Кодексу на особу накладається штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, , а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення. 
Згідно ст.40-1 Кодексу судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом з тим, у відповідності з п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. 
Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 36, 172-15, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
постановила:
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 172-25 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч грн).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу (частина перша статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (стаття 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення). 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці. 

Суддя Ю.Ф. Волкова