ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9829/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/9829/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
07.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2025 року № 084050022301 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивачу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивачу, починаючи з 09.07.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про незгоду з рішенням пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” з підстав ненадання документів на підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки позивач надав всі можливі документи, що вдалося зібрати. Оскільки позивач в 1986 році брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював у зоні відчуження, що підтверджується посвідченням, вважає, що він має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону №796.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року позов задоволений частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2025 № 084050022301 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.07.2025 про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на вказане рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вони не спростовують наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС. Проте видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача склав 20 років 7 місяців 2 дні. Вік заявника 58 років. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно наданих документів; участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджена в установленому порядку. Позивач відповідних довідок до пенсійного органу не надавав.
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Позивачем подані пояснення на апеляційну скаргу в яких просить відмовити у її задоволенні. У поясненнях зазначила, що судом ухвалено рішення у відповідності до норм чинного законодавства та поданих доказів. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.07.2025 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2025 № 084050022301, прийнятому за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Вік заявника: 58 років. Страховий стаж особи становить 20 років 7 місяців 2 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно наданих документів; участь ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджена в установленому порядку.
Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково виходив з того, що наявність у позивача відповідного посвідчення само по собі є достатнім підтвердженням факту, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а посилання відповідачів про те, що документами не підтверджено, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як на підставу відмови у призначенні йому пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, є безпідставними, у зв`язку з чим спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2025 № 084050022301 є протиправним та підлягає скасуванню. Проте задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не перебираючи на себе дискреційних повноважень, зобов`язав повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірним у справі є наявність права у позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно зі статтею 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
В ухваленому на виконання статті 16 Конституції України Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ), який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, передбачено додаткові гарантії соціального захисту для вказаних осіб - комплекс заходів у вигляді пільг, компенсацій і гарантій.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені у статті 55 Закону № 796-XII, частиною першою якої перебачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років;
- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 8 років;
- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, пенсійний вік зменшується на 5 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Наведені норми законодавства дають підстави для висновку, що умовами для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII є:
1) наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу;
2) факт праці такої особи у зоні відчуження;
3) досягнення необхідного віку для призначення пенсії, зменшеного на відповідну кількість років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
На виконання положень Закону № 1058-ІV постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).
Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;
посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Як свідчать встановлені обставини справи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку позивачем надано до пенсійного органу лише посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії (№245122 від 15.04.2005). (а.с. 64)
Також відповідно поданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2025 №4/87, ОСОБА_1 проходив службу в лавах Збройних Сил з 03.05.1985 по 02.06.1987. (а.с. 8)
Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2024 позивач 03.05.1985 призваний в/ч НОМЕР_2 ; звільнений 20040-187-02.07.1987. (а.с. 19)
На запит представника позивача до Міністерства оборони України, листом від 27.02.2025 №179/1/2101 було повідомлено про відсутність можливості надати довідку про участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 , оскільки документи частини на зберігання до ГДА Міноборони не надходили. Відповідно до директиви Головного штабу Збройних Сил України від 14.04.1993 №ДГШ-63 “Перелік військових частин, установ, підприємств та організацій, особистий склад яких брав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження” наявна інформація: Туркістанськиій військовий округ, військова частина НОМЕР_3 , строки виконання заходів, початок 17.05.86, кінець не зазначений. Документи військової частини НОМЕР_3 можливо знаходяться на зберіганні в Центральному архіві МО республіки Туркменістан. (а.с. 14)
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не є спростованим факт того, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено відповідним посвідченням, а отже і підстава відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-ХІ,І як не підтвердження позивачем участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є необґрунтованою.
Разом з тим, приписи ст. 55 Закону № 796-XII визначають не абстракте зменшення пенсійного віку, а на певну кількість років.
Проте для цього необхідна інформація щодо кількості робочих днів, за виключенням періоду з моменту аварії до 1 липня 1986 року.
Проте такої інформації позивач немає. У посвідченні ліквідатора наслідків аварії зазначено лише те, що це був 1986 рік.
На свою заяву до Центрального архіву Міноборони Республіки Туркменістан ОСОБА_1 відповіді не отримав.
Таким чином позивач вчинив всі дії щодо можливого збору та отримання документів, а пенсійний орган не вчинив жодних дій передбачених розділом ІV, що визначає приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1, для можливого вирішення питання щодо призначення пенсії за аявою позивача.
За таких підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду відсутні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року в адміністративній справі №280/9829/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак