Справа №295/3787/26
Категорія 38
2/295/2971/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами у розмірі 42 610,65 грн., а також судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 26.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5204954.
Сторони вказаного договору погодили кредит у розмірі 7200,00 грн. строком на 360 днів із обов`язком повернути кредит, сплатити відсотки за користування та інші платежі, передбачені договором.
Надалі, 28.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28-11/25/Л, за яким право вимоги за кредитним договором № 5204954 від 26.12.2024 перейшло до позивача.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сторони відповідача по кредитному договору № 5204954 від 26.12.2024 утворилась заборгованість, яка становить 29 470, 65 грн., з яких: за тілом кредиту – 7199,97 грн., за відсотками на дату відступлення права вимоги – 17 165,89 грн., за відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 1504,79 грн., за пенею – 3600,00 грн.
Крім того, позивач зазначив, що 18.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 34877218, за яким остання як позичальник отримала кредит у сумі 3000,00 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути кредитні кошти й сплатити проценти в строки, передбачені договором.
В подальшому 12.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 12-02/26, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги за кредитним договором до позичальників, зокрема за кредитним договором № 34877218 від 18.03.2025.
Через порушення зобов`язань зі сторони відповідача по кредитному договору № 34877218 від 18.03.2025 утворилась заборгованість, яка становить 13 140,00 грн., з яких: за тілом кредиту – 3000,00 грн., за відсотками на дату відступлення права вимоги – 9960,00 грн., за відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 180,00 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2026 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Вирішуючи питання грунтовності заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про їх часткове задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5204954 в електронній формі, за умовами якого остання як позичальник отримала грошові кошти в сумі 7200,00 грн. зі строком користування 360 днів та періодичністю платежів 30 днів. (п. 1.2, .1.2.1, 1.3 кредитного договору)
Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати комісії (якщо передбачена договором), відсотків визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної відсоткової ставки за договором про споживчий кредит (по тексту – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
Згідно з п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору, за користування кредитом сторони погодили стандартну відсоткову ставку, яка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна відсоткова ставка за цим договором при застосуванні стандартної відсоткової ставки дорівнює 0,9778 % (показник округлений до десятитисячних) та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (25 344,00/7 200,00)/360x100%, де ДПС – денна відсоткова ставка; ЗВСК – загальні витрати за кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях (п.1.3 Договору). Знижена відсоткова ставка становить 0,3800 % за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 24.01.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до договору факторингу № 28-11/25/Л, укладений 28.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», останній отримав право вимоги до відповідача за договором кредиту № 5204954 від 26.12.2024.
У Додатку № 1 – 1 до договору факторингу, що є Реєстром боржників вбачається, що за боржником ОСОБА_1 обраховується заборгованість за договором кредиту № 5204954 від 26.12.2024 у розмірі 27 965,86 грн., з яких: за тілом кредиту – 7199,97 грн., за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги – 17 165,89 грн., за пенею – 3600,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 5204954 від 26.12.2024, станом на 24.02.2026 відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 29 470,65 грн., з яких: за тілом кредиту – 7199,97 грн., за відсотками на дату відступлення права вимоги – 17 165,89 грн., за відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 1504,79 грн., за пенею – 3600,00 грн.
Матеріали справи містять укладений в електронній формі договір про споживчий кредит № 34877218 від 18.03.2025, з якого слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» як кредитодавець надав, а ОСОБА_1 як позичальник отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 365 днів, який починається з 18.03.2025 та закінчується 17.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. (п. 2.2., 2.3. кредитного договору)
Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 31.03.2025 (рекомендована дата платежу). (п. 2.4. кредитного договору)
Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 17.03.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). (п. 2.5. кредитного договору)
Відсотки за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) відсотковою ставкою в розмірі – 3.65 % відсотків річних (Денна відсоткова ставка - 0.01 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. (п. 2.6. кредитного договору)
Відсотки за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) відсотковою ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна відсоткова ставка – 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип відсоткової ставки за цим договором: фіксована. Застосування базової (стандартної) відсоткової ставки не є зміною відсотковою ставки, порядку її обчислення та порядку сплати відсотків у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) відсоткової ставки. (п. 2.7. кредитного договору)
Згідно з договором факторингу № 12-02/26 від 12.02.2026, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», останній отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 34877218 від 18.03.2025.
Відповідно до витягу з Додатку № 3 до договору факторингу, що є Реєстром боржників, за боржником ОСОБА_1 обраховується заборгованість за кредитним договором № 34877218 від 18.03.2025, яка становить 12 960,00 грн., з них: 3000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 9960,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги.
У розрахунку заборгованості за договором кредиту № 34877218 від 18.03.2025 вбачається, що станом на 24.02.2026 відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 13 140,00 грн., з яких: за тілом кредиту – 3000,00 грн., за відсотками – 10 140,00 грн.
Позивачем були здійсненні заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги № 16481193 від 19.02.2026 про дострокове погашення заборгованості.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII  (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.
Обставини укладення кредитних договорів та погодження їх умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
- за договором № 5204954 від 26.12.2024 - даними про застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора «96504», довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 01.12.2025, згідно якої слідує, що 26.12.2024 було здійснено зарахування коштів на суму 7200,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 ;
- за договором № 34877218 від 18.03.2025 - даними про застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора «МТЕ4NWM5», квитанцією Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» від 18.03.2025, згідно якої слідує, що 18.03.2025 було здійснено зарахування коштів на суму 3000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у зв`язку з невиконанням умов кредитних договорів вимога про стягнення заборгованості за договором № 34877218 від 18.03.2025 в розмірі 13 140,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо кредитного договору № 5204954 від 26.12.2024, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань виникла заборгованість, яка складається з: 7199,97 грн. - за тілом кредиту та 18 670,68 грн. - за відсотками, що в загальній сумі становить 25 870,65 грн.
Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені в розмірі 3600,00 грн. з огляду на таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан з 24.02.2022 року. На час ухвалення рішення відповідний стан є продовженим.
За таких обставин заявлена вимога про стягнення пені суперечить приписам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягає.
Оскільки судом прийняте рішення про часткове задоволення вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, що в розрахунку становить 2437,46 грн. (39 010,65 грн. х 2662,40 грн. / 42 610,65 грн. = 2437,46 грн.).
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Судом досліджено долучені до позову докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги, укладений 02.07.2024 між позивачем ТОВ «Факторинг партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 24 від 13.02.2026, витяг з акту № 28 про надання юридичної допомоги від 23.02.2026, в якому сторони визначили вартість надання послуг, а саме: 4000,00 грн. - надання усної консультації з вивченням документів, 12 000,00 грн. – складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на певній завищеності вартості наданих послуг за критеріями складності спору, значення для дієвого відстоювання інтересів довірителів в розрізі захисту порушеного права.
З огляду на складність справи, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне зменшити суму витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою в частинах надання консультації, складення позовної заяви, визначивши їх на загальному рівні 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, заборгованість за кредитними договорами № 5204954 від 26.12.2024 та № 34877218 від 18.03.2025 в загальній сумі 39 010,65 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2437,46 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов